Eleki Krónika 2002. június

Huszonhat állami bérlakás épülhet Eleken
2002. június 3-án ülést tartott Elek város önkormányzata. Az ott elhangzottakról kérdeztük Klemm István alpolgármestert, aki már hónapok óta helyettesíti a polgármestert. Az alpolgármester által elmondottak alapján így foglaltuk össze röviden az akkori ülésen történteket:
A képviselők meghallgatták Auer György és Kiss Tibor beszámolóit Elek közrendjéről közbiztonságáról, amit a közgyűlés el is fogadott. Ez persze nem azt jelenti, hogy ne lennének kisebb-nagyobb problémák, hisz pl. nőtt a vagyon elleni bűncselekmények száma, de “divattá vált” a sikkasztás is lakóhelyünkön.
A jelenlévők megtudhatták pl. azt is, hogy sikeresnek mondható az a pályázat, amellyel a város önkormányzata 185 millió forintot nyert, és aminek köszönhetően 26 állami bérlakás építése kezdődhet meg a Szent István utcában még ebben az évben. Itt kell megemlítenünk, hogy ezek a majdan elkészülő házak a Széchenyi-tervnek köszönhetik létüket. /Mindentől függetlenül dicséret illeti meg ezért az önkormányzatot!/
A testület döntött arról is, hogy támogat egy Vodafone-torony felállítását is, illetve elfogadták a második félév munkatervét is.
Az önkormányzat az idén Gerhard Amentnek ítélte oda az Elekért emlékérmet. Az idei kitüntetett Alerheim polgármestere, akinek édesapja eleki születésű,és aki 1992 óta önzetlenül támogatja Eleket. /A Mercedes szemétszállító autó is pl. az ő közbenjárásával kerülhetett Elekre!/
Döntés született arról is, hogy az idén valószínűleg augusztus 3-án fog megnyílni ismét a magyar-román határ Elek és Ottlaka között, de csak akkor, ha addigra kiderül, sikeres az erről szóló pályázat.
Végül a képviselők zárt ülésen tárgyaltak Kecskeméti János polgármester beadványáról, amit a következő, rendkívüli ülésen folytatni fognak.
Rapajkó Tibor

Az Elekiek VI.Világtalálkozójáról
Korábbi ígéretünkhöz híven jelen lapszámunkban is tájékoztatjuk tisztelt Olvasóinkat a világtalálkozóra tervezett programokról.
Augusztus 4-én, szombaton délelőtt 9 órakor katolikus szentmisével kezdődi a nap programsorozata. Ugyanebben az időpontban a gyermekek részére vetélkedő indul, melyet az Elek Városi Televízió élőben közvetít. A vetélkedőt vezeti Zsidó Ferenc, az igen nagy nép- szerűségnek örvendő tanár úr.
10 órára tervezik a római katolikus templom falán elhelye- zett báró Harruckern János György emléktábla megkoszorú- zását, az emlékezés virágainak elhelyezését, majd az Eleki Német Közösségi Ház avatására kerül sor, s felveszi a székház a “Leimen Ház” elnevezést.
Innen a temetőkbe /katolikus a román/ látogathatnak a jelenlegi és volt elekiek, ahol felkereshetik szeretteik, halottaik sírját, leróhatják kegyeletüket az emlékhelyeknél.
A kora délutáni órákban kerül sor az “Elekért” érdemérem átadó ünnepségre, valamint megünnepelhetjük Elek Város 6. születésnapját. A rendezvény keretében köszönthetjük városunk legifjabb és legidősebb polgárát.
A mindenkor nagy közönségsikernek örvendő folklórdélután keretében helyi, környékbeli, külföldi /németországi és romániai/ együttesek, csoportok és szólisták előadását tekinthetik meg az érdeklődők.
A művelődési központ is bizonyára megtelik látogatók- kal, ahol délután a Békéscsabai Vonós Kamarazenekar koncertjét hallgathatják meg.
Körülbelül este 7 óra körül kerül sor az Elekiek VI. Világtalálkozója hivatalos zárására. Ez azonban nem jelenti a programok végét, hiszen az “Elekiek bálja” este 8 órakor kezdődik, ahol a talpalávalót fúvós-, cigány- és román zenekarok fújják, húzzák. /Ilyen még nem volt!/
Vélhetően az éjjel 10 órára tervezett tűzijátékot még ébren várja meg a népes sokadalom apraja és nagyja.
A korábban és most felsorolta- kon túl a világtalálkozó tartama alatt állandó programokban is válogathatnak az érdeklődők. Ezek:
- TOP-FM rádió élő közvetítése a világtalálkozó eseményeiről,
- Sörsátor /étel, ital/,
- Játszóház sokféle programmal,
- “Elek Expo” /eleki és környékbeli települések vállalkozóinak részvételével/,
- Népművészeti vásározók,
- Kisebbségi nemzetiségek székházainak folyamatos nyitva tartása, bennük tájszobák és kiállítások ,
- Galambkiállítás a művelődési központban - és még sorolhatnánk...
T.R.K.

“Csak a zenére kell mozogni: ilyen egyszerű!”
Kiválóan minősültek az elekiek
Kétévenként rendezik meg a hagyományőrző néptáncegyüttesek országos minősítő versenyét Országos Nemzetiségi Fesztivál keretében. Idén a közelmúltban a ráckevei Ács Károly Művelődési Központ vállalta fel ennek megrendezését, lebonyolítását. A kétnapos rendezvényen több mint 30 együttes mutatta be tudását és vállalta a megmérettetést. Közülük 11 csoport kérte minősítését /ez később 9-re módosult/, köztük az Eleki Román Hagyományőrző Egyesület is.
Valamennyi csoport felsorolására nem vállalkozhatunk, de a résztvevő települések és nemzetiségek ismertetésére igen. Települések: Ráckeve /3 csoporttal/, Pomáz, Elek, Kismaros, Kalocsa, Budapest /5 csoporttal/, Solymár, Nagyvárad /Oradea, Románia/, Pardubice /Csehország/, Szigetújfalu, Tököl, Pilisszentkereszt, Sátoraljaújhely, Szigetszentmárton. 
Nemzetiségek: szerb, román, /hazai és külföldi/, német /hazai és külföldi/, bolgár, görög, cigány, cseh, szlovák, délszláv.
Bágy György helyszínen készített magnófelvételének jóvoltából megismerhettük a minősítést végző zsüri összetételét, amely a következő volt: dr. Diószegi László, a Martin György Néptáncszövetség elnöke látta el a zsüri elnöki tisztét, Eredics Gábor, Kriskovicsné Marika, Stoll András, Német Ildikó voltak a zsüri tagjai.
Dr. Diószegi László a következők szerint nyilatkozott értékelésében az elekiekről: A hagyományos paraszti kultúra szétesett, ma már nem létezik. Fantasztikusnak mondhatók az elekiek bemutatója! Az ember szinte egy múzeumban érezheti magát, amely visszavarázsol egy letűnt paraszti világot, kultúrát. Táncfiguráik páratlanok, ám emellett a táncosoknak bámulatba ejtő kisugárzásuk is van. Ennek köszönhetően a fiataloknak is át tudnak örökíteni, így remény van arra, hogy ha értő szemekkel nézik, láthatják, hogy mit kell megmenteniük. Az eleki fiatalok most még a “tiszta forrás” közelében vannak, jónéhányszor már bizonyítottak is. /A jelen minősítőről való távolmaradásukat ezért is különösen hiányolta beszédében - a szerk./. Örömének adott hangot azzal, hogy az eleki román táncosok nem “nyúlnak bele” a hagyományokba, szeplőtelenül őrzik azok eredetiségét annak ellenére is, hogy a joc /e: zsok/ és a legénytánc ez alkalommal ötvöződött, ugyanis ez csak a műsor javára vált. Az eleki románok tánca a végén szinte izzott - fogalmazott a zsüri elnöke. Gratulációja után kérte a csoportot, hogy őrizzék tudatosan továbbra is ezt a páratlan tánckincset!
Stoll András /zenei szakértő, a zsüri tagja/ a zenekarral való együttműködést hiányolta, ami viszont azért mégis érthető, mert az eleki román népi zenekar megszűnése /ellehetetlenülése/ miatt sorozatosan “idegen” zenészek igyekeznek valamelyest kiszolgálni az elekiek táncát. Mindezek ellenére is gratulált! Felhívta ugyanakkor a zenész utánpótlás fontosságára a figyelmet.
Németh Ildikó mindenekelőtt jó egészséget kívánt az eleki táncosoknak. Elragadóan nyilatkozott az első /Burján Zsolt/ táncos férfiről, akit - virtuóz tánca láttán - valódi profinak nevezett. Láthatóan az idősektől sajátította el tánctudását - mondta. 
Szabó Péter tánca mindenkor elbűvölte, de most, hogy életéveinek ismeretében még mindig többször letérdel és visszapattan,- nos erről külön elismeréssel szólt.
Bágy György ennek ellentételezéseként a levegőben röpköd, szinte a tánc akrobatája! - mondta.
Németh Ildikó, mint az eleki táncosok régi és jó ismerője, egy korábban Bojt Györgynével, Flórika nénivel folytatott beszélgetésükből azt idézte - miközben az eleki román táncok “titkáról” érdeklődött -, hogy kérdésére Flórika néni azt válaszolta: “Csak a zenére kell mozogni, ilyen egyszerű ez!”
Az eleki román táncosok “Kiválóan minősült” oklevelet kaptak ez alkalommal /is/.
Szívből gratulálunk!
T.R.K.

Nemzetiségi Klubtalálkozó
Az Eleki Reibel Mihály Művelődési Központban 2002. május 25-én délelőtt 10 órakor 13 vidéki csoport és a hazaiak részvételével kezdődött meg az immár hagyományossá váló Nemzetiségi Klubtalálkozó. Hírverő tánccal kezdődött a rendezvény. Megnyitó beszédet Klemm István úr, Elek Város Önkormányzatának alpolgármestere mondott. Ezután a programok következtek. A csoportok bemutatóit színvonalasak voltak, ezt bizonyította az hogy a nagy létszámú közönség végig kitartott a műsorok alatt, sőt a rendezvény végén megtartott táncházon is nagy lelkesedéssel vettek részt. A bemutató programok után az oklevelek átadása következett, melyet Hevesi József a Békés Megyei Önkormányzat Nemzetiségi és Etnikai Kisebbségi Bizottságának titkára adott át.
A műsor alatt csodálatos illatok keringtek a Művelődési Központ körül, ugyanis itt főtt bográcsokban a finom ebéd, melyet a jól megérdemelt munka után közösen fogyasztottak el.
A rendezvény a májusfa kitáncolásával folytatódott. Majd a táncház következett. A zenét a csoportok zenekarai szolgáltatták, de jelentős részt vállalt belőle a Békési Elfelejtett Tüzek Együttes.
A rendezvénynek érdekessége volt, hogy a hosszú évek óta tartó sorozat után először vett részt cigány együttes.
A résztvevők egyöntetű véleménye volt, hogy sok ilyen jóhangulatú, színvonalas, szívet-lelket melengető összejövetelre van szükség a különböző nemzetiségű kisebbségekhez tartozó kultúrájukat magas fokon bemutató együttesek részvételével.
Lantos Mihályné

Országos értekezlet a Német Közösségi Házban
Már tavaly felvetődött a gondolata az Ének-Zene-Tánckarok Országos Szövetsége értekezletének megtartásának, de ez csak az idén, 2002. május 26-án valósult meg. E nagy jelentőségű nap előtt tisztába öltöztettük a Német Közösségi Házat, hiszen nagyhírű vendégeket vártunk. A résztvevők között köszöntöttük: Heilig Ferenc urat, a fent jelzett szövetség elnökét, Wenczl Józsefet, a Táncszövetség elnökét, aki sok-sok német tánc megálmodója és betanítója, és Manninger Miklós koreográfust, hogy csak néhány nevet említsek.
Ezen az ülésen minden megye képviseltette magát, Békés megyét (azon belül Eleket is) Strifler Józsefné képviselőtársunk, a helyi tánccsoport vezetője képviselte. Vendégeink részére egész napos programot szerveztünk. Az értekezlet szünetében a résztvevők megkoszorúzták a 2001. augusztus 18-án felavatott, a németek kiűzetésére felállított emlékhelyet. Ezután a Német Ház hátsó udvarán - pályázati pénzből kialakított - szabadidős csarnokban színpompás alkalmi divatbemutatót láthattak a vendégek. Korabeli népviseleteket vonultattunk fel - a gyermekkortól az idős korig. A legnagyobb tapsot a csodaszép menyasszonyi ruha kapta. A menyasszony fején egy mirtuszkoszorú volt, amely még a század elejéről származott. Ezt a bemutatót - a sikerre való tekintettel - az Elekiek VI. Világtalálkozójának alkalmából ismét megrendezzük. A divatbemutatót nagyon finom és bőséges ebéd követte. Elismerésünk a Napközikonyha vezetőjének és dolgozóinak.
Ebéd után folytatódott az ülés, mely elhúzódott egy kissé, és ezért a tervezett táncbemutató és a Városi Könyvtárban látható kiállítás megtekintése elmaradt.
A Német Kisebbségi Önkormányzat nevében köszönetemet fejezem ki minden segítőnek, akik önzetlenül tettek azért, hogy ez az országos jelentőségű nap ilyen jól sikerüljön.
Nádor Mária

Ha egy falu összefog...
Magyarpolány alig több, mint ezer lelket számláló kisközség közel Veszprémhez, a Bakony csodálatos vonulatának rejtekében. Alig észrevehető a sok környékbeli piciny település között. Az utóbbi évtizedben azonban sikerült kitörnie az ismeretlenségből, mert a lakosság összefogott és akart valamit. S ez a közös akarás a parányi települést európai hírűvé emelte. A “valami” pedig a Polányi Pünkösdi Ünnepek elnevezésű rendezvénynek csak egy szeletkéje, amely a Polányi Passió nevet kapta. Mottót is találtak hozzá:
“Ha hiszitek, amit láttok,meglátjátok azt,amit nem hisztek.“
Főleg német nyelvterületen terjedtek el a passiók, amelyek bibliai részletességgel monstre előadásokon mutatják be a keresztút történetét. Általánosságban elmondható, hogy minden településen az ott élők adják elő a passiót bizonyos rendszerességgel. Magyarpolánynak van tehetsége, ihlető környezete, s a múltban gyökerező hite. Nyolc évvel ezelőtt még a “Magyarpolányi Kálvária-járás és Feltámadás” volt a passiójáték neve, s bár a falu utcáin játszódott, hivatásos színészek, rendezők, szervezők formálták meg. “Vásárolt produkció volt” - mondják az ottaniak. 1995-től már a Polányi Passió nevet viselte a rendezvény, s bár a rendező hivatásos volt /Lázár Péter/, a szereplők néptáncosok, amatőr színjátszók voltak. 
Nyilvánvalóan minden évben igen nagy anyagi terhet róttak mindezek a falura, a pályázati pénzek pedig vagy jöttek, vagy elmaradtak. 
1999-ben a szervezők fölvették a kapcsolatot az Európai Passió Szövetséggel, amely tagjául fogadta a Polányi Passiót. Ennek eredményeként született meg a település apraját-nagyját megmozdító jelenlegi rendezvény is. Hivatásos csupán a rendező és a Jézust megformáló színész, Keresztes János. A polgármester is szerepet vállalt, s ezt természetesnek tekintik, egyébként a többi szereplő falubéli ember. 
Egy ilyen nagy volumenű, közel 100 főt megmozgató rendezvény az úgynevezett kísérő rendezvényekben is gazdag, hiszen két héten át tartalmas szórakozást, kikapcsolódást nyújtanak mind az ott élőknek, mind pedig az odalátogatóknak: 
- Zenélő Templomok, népművészeti kiállítások, táncházak, tájház, egyéb tárlatok, vásárok, képző- és iparművészeti kiállítások, játszóházak, sváb bál, hagyományőrző népzenei fesztivál és - természetesen - a Polányi Passió 7 előadásban. A hagyományőrző népzenei fesztiválra kapott meghívást az Eleki Román Hagyományőrző Egyesület immár harmadik alkalommal, és hatalmas sikert aratott. Valamennyi plakáton, programismertetőben, a rendezvényre készült egyéb kiadványon az első helyen említették az eleki román táncosokat, táncokat. Fogalmazhatnánk úgy is, hogy “húzónév” volt a pünkösdi rendezvényen Elek jelenléte. 
E sorok íróját gondolkodásra késztetik, összehasonlításokra serkentik a Pünkösdi Polányi Passió rendezvények, mert ha meggondoljuk, hogy a csupán 4 évvel ezelőtti Elekiek Világtalálkozójára tervezett “Eleki Lakodalmas” néhány, feltehetően kellően hozzá nem értő, ámde döntési joggal rendelkező “nem”-mel szavazása miatt nem valósulhatott meg - pedig hosszú távon fellendíthette volna Elek lakóinak és az idelátogatóknak a város iránti érdeklődését, a vendégforgalmat -, akkor csillagos ötöst kaphatnak a magyarpolányiak, miközben szomorú vagyok. Mert Gyula városa az ott élő, dolgozó polgárok ötleteit nem veti el, hanem segíti azok megvalósulását /lsd. a legkülönbözőbb fesztiválok/. Medgyesegyháza is kihasználja okosan a lehetőségeit /lsd. dinnyefesztivál/. Makó a Hagymafesztivált hozta létre alig 10 éve, Békéscsaba pedig a Kolbászfesztiválját emelte országos hírűvé-rangúvá - többek között. Nagyon sok település rendezvényét említhetnénk még, de szívem kényszerít arra, hogy “Elekben” gondolkodjam, miközben nem csak érzem, hanem naponta tapasztalom, hogy itt valahogy másról szól a nóta... Kicsinyes, hatalmukat fitogtatók harcáról, miközben nem látják át azt, hogy közben kincseket veszítenek vagy hagynak veszni! 
Elek soknemzetiségű kisváros, melyből fakadóan rendkívül sokszínű hagyományainak éltetését lehetne, lenne hívatott felkarolni, ha úgy tetszik - szolgálni! Mert a város vezetésének ez nem csak feladata, hanem kötelessége is, mert ezzel - az itt élő emberek igényén túl - “vendégcsalogató” lehetne, ha ezt a sajátos lehetőségét okosan kihasználná, illetve azt megengedné kihasználni. De hát itt többen abból élnek /nem is rosszul/, hogy /kétes/ hatalmuknál fogva NEM-et is mondhatnak, hiszen - szerintük - azért lettek megválasztva. Lelkük rajta!
T.R.K.

A Békés Megyei Cigány Sportnapról
2002. június 8-án rendezték meg a Békés megyei Cigány Lakosok Megyei Sportnapját, melynek helyszíne ez alkalommal Mezőberény volt. A megyéből 16 település vett rész ezen, köztük az Eleki Cigány Lakosok Egyesületének tagjai is. A legkülönbözőbb sportágakba lehetett indulni, így futballban felnőtt-, ifjúsági- és gyermek korosztályban, súlylökésben, kislabda-dobásban, 60, 100, 400 méteres síkfutásban, távol- és magasugrásban. 
A 16 település közül az elekiek összesített pontszám alapján a 4. helyen végeztek. Ezen belül az ifjúsági kispályás labdarúgásban a harmadikok lettek, Kovács Viktor kislabda-dobásban pedig elhozta a pálmát: első lett. Ugyancsak első helyezett lett Rádai Antal a 100 m-es síkfutásban, míg Lakatos Sándor 200 m-es távfutáson a második dobogós helyen foglalhatott helyet. 
Baráti váltófutásban 400 m-es távon Elek a második helyen végzett a Rádai Antal - Lakatos Sándor - Puporka Zoltán - és Kovács Tamás összetételű csapat. 
Drágos József, az Eleki Cigány Lakosok Egyesületének vezetője elmondta, hogy összességében nagyon jónak ítéli meg a sportnap rendezését. A résztvevők uzsonnát a sportpályán kaptak, míg az ebédet a Tóparti Étteremben fogyaszthatták el.
Valamennyi eleki résztvevőnek gratulálunk, további sikereket, jó egészséget kívánunk!
T.R.K.

Meghívásos verseny a tangazdaság lovaspályáján
Az Eleki Mezőgazdasági és Ipari Középiskola meghívásos díjugrató versenyt rendezett 2002. június 8-án a tangazdaság lovaspályáján.
Már kora reggel talpon volt mindenki - a szakácsok a bográcsok mellett tették a dolgukat, a dolgozók csinosították a pályát s közben folyamatosan érkeztek a vendégek, a nézelődők, a verseny résztvevői. Az időjárás igazán nem vette kegyeibe a rendezvényt, hiszen a viharos széltől a meleg nyári időjárásig mindent megtapasztalhattunk, mégis aki kijött a rendezvényre biztosan jól érezte magát. A szakmát igazán értő közönség mellett mindenki találhatott kedvére való időtöltést (pótolva a gyermeknapot) lovaglást (póni és normál méretű lovon), kocsikázást a felfújható óriás várban való ugrálást, csúszdázást. Volt fagylalt, vattacukor üdítő kicsiknek és nagyoknak. Csodálatos lószerszámok kellették magukat. Délben marhapörkölt várta az éhes közönséget. A szünetben bemutatók szórakoztatták a közönséget. Nagy sikert aratott a füzesgyarmati lovastorna csapat, mely 2000-ben országos első, 2001-ben országos második helyezést ért el. A csanádpalotai 14 éves Deli Dániel pónilovával aratott nagy sikert (produkcióját kétszer mutatta be). Csikósbemutatót tartott. Régen a csikósok a ménest vigyázták, gondozták a lovakat és ezzel egyidőben betyárkodtak is. Ma már idegenforgalmi látványosság a ló ültetése, fektetése, a különböző formációk bemutatása. A felajánlott különdíjak közül Hambarás Ferenc egyéni cég különdíját kapta. A fajtabemutatókon Barna Gergely, Barna János és iskolánk lovai szerepeltek nagy sikerrel.
a rendezvényt támogatták: Barba Gergely vállalkozó, Barna János vállalkozó, Békés Megyei Hírlap, Eleki Szakmunkásképző DSE, Eleki Önkormányzat, Gyöngyvirág Gyógyszertár (Czirok Gyuláné), Hambarás Ferenc egyéni cég, Lengyel zárszaküzelet Gyula, Ruck Ferencné és Simon Mihály.
Versenyeredmények: B1/a (kezdő lovas): 1. Rusznák Flóra, Május nevű lován (Bcs-i Favorit LK.), 2. Eperjesi Krisztina Mercédesz nl. (Bcs-i Favorit LK.)
B1/b: (kezdő ló, 22 induló): 1. Majoros Katalin Dáma nl. (Bcs. Szabadidő LK.), 2. Faluhelyi Ádám Poirot nl. (Mezőhegyes MH), 3. Novák András Ricsi nl. (Bcs. Szabadidő LK)
B2 - ifi: 1. Selmeczi Adrienn Pilóta nl., 2. Murányi Norbert Mercédesz nl. (Debber Transz LK.), 3. Faluhelyi Ádám Örvény nl. (Mezőhegyes MH).
B2 - felnőtt: 1-2. Mayerhoffer Miklós Medoc nl. (Kentaur Lovas Egylet), 1-2. Dér Tibor Boldizsár nl. ((Kentaur Lovas Egylet), 3. Susánszki Pál Bíbor nl. (Bcs-i Szabadidő LK), 4. Grósz Attila (iskolánk volt tanulója) Betti nl. (Eleki Szabadidő LK).
Stafétaugratás: 1. Dér Tibor Boldizsár nl. (Kentaur LE.), 1. Krajnyák Attila Zita nl (Bcs. Favorit LK), 2. Novák András Olimpia nl., 2. Kékegyi András Tessza nl (Bcs-i Szabadidő LK)., 3. Hazai Anita Robinzon nl. (Bcs-i Favorit LK), 3. Mayerhoffer Miklós Medoc nl. (Kentaur LK).
Lantos Mihályné

Ünnepi könyvhét 2002
A könyvet ünnepeljük az idei Könyvhéten is június 6-11 között, és vele együtt az olvasót is, aki nélkül csak halott tárgy lenne.
Ünnepről szeretnék írni, de nagyon szomorú szívvel teszem ezt, mert sajnos nagyon kevesen ünnepeltünk együtt a június 6-ra szervezett író-olvasó találkozón. Ez a rendezvényünk, A Megyei Könyvtár és a Körös Irodalmi Társaság támogatásával realizálódott. Nagy körültekintéssel szerveztük ezt a találkozónkat is, készültek névere szóló meghívók (120 db), plakátok hirdették az eseményt és a képújságon is felhívtuk a figyelmet rendezvényünkre. Hiába..., alig néhányan voltak csak kíváncsiak egy ma is élő költőre, előadóművésze: Banner Zoltánra.
Elek Tibor irodalomtörténész (házigazda) kérdéseire válaszolva megismertük vendégünk életútját, melyet 2 szakaszra lehet osztani. 56 évesen települt át családjával Romániából, és azután Békéscsaba lett az otthona. Itt nálunk is megtalálta a helyét, hiszen eleinte előadóművészként járta a megyét, így Eleken is volt 1995-ben egy Arany János esten, ahol csodálhattuk szép magyar beszédét, szép kiejtését és tehetségét, valamint közvetlen egyéniségét.
Az idei Ünnepi Könyvhéten 2 kiadványának megjelenésével köszöntötték a nemsokára 70 éves művészt: megismerhettük a Vincellér-ének című verseskötetének verseit, melyből Banner Zoltán is olvasott fel nekünk néhányat, de 2 szavalót is felkészítettünk versei tolmácsolására: Gémes Nikolettet és Kojnok Máriát. Ők is átéléssel adták elő költeményeit. A vendégünk nem csak költőként, előadóművészként tevékenykedik, hanem művészettörténészként is ismert. Több kiállítás megnyitására is felkérték már. Így ez a munkája a másik könyvének a tartalmát adta, melynek címe: “A művészet törvénye: az újjászületés”. Ebben a Békés megyében élő művészekről olvashatunk és a könyvben reprodukciók is szerepelnek illusztrációként. Mindkét könyvét dedikálta a városi könyvtár részére, melyeket az érdeklődők kézbevehetnek itt.
Szomorú szívvel kezdtem el ezt a cikket, de azért bizakodó is vagyok, mert tudom, hogy vannak még olyan olvasóink, akiknek lételeme az olvasás, a könyv szeretete. Minden olvasmányuk mag, amely idővel kikel. Épp ezért reménységem is van ahhoz, hogy a felnövekvő generáció is rájön arra, hogy a könyvek nélkül nem tudnak majd létezni, mert ezek a tudásuk, ismereteik alapját képezik majd.
Egy idézettel kívánom befejezni ezt az Ünnepi Könyvheti megemlékezésemet:
“A könyvek vezetőink, legjobb barátaink és igen sokszor vigasztalóink, ha a sors keze reánk nehezül, vagy az élet zaját megunva, a magány négy fala közé menekülünk.” (Janin)
Nádor Mária

Dombra fel, völgybe le- két kerékkel
Kimondva, kimondatlanul az ifjúság egy jelentős része unatkozik. A hajdan emlegetett lelkesedés halványodott, kiveszőben van. Talán ezért /is/ a televízió látszik pótcselekvésnek. Ez a szükséges rossz egyik vetülete, a másik ennek folytatása. Az utóbbi idők fokozott brutalitása összefüggésbe hozható a látható filmek tartalmával. Köztudott, hogy a filmek nagyobb hányada a bűncselekmények garmadát zúdítja a nézőknek, akik nem igazán tudnak mit kezdeni velük. Azok a szakemberek, akik akarnak is tenni valamit, már megkongatták a vészharangot, és felhívták a figyelmet az ólálkodó veszélyre. E probléma kezelése nem egyszerű feladat. Egyrészt le kellene kötni a fiatalok figyelmét, másrészt levezetni a fölösleges energiájukat. A leghatásosabb, legcélravezetőbb módszerek egyike a sport. Most eltekintenénk az egészségre tett kedvező hatásának részletes elemzésétől, és máshol állapodunk meg: a szórakoztatásnál. A szórakoztató, élményszerű játékos megmozdulások tekintetében igen széles a skála. Igaz, hogy ettől még nem kezd el működni a rendszer, ehhez emberekre van szükség. Kezdeményező, lelkes sportvezető áldás minden oktatási intézménynek, közösségnek, a városnak, ennek függvényében kellene őket értékelni erkölcsi és anyagi megbecsülés terén egyaránt. 
Nagy Endrét, az eleki Mezőgazdasági és Ipari Középiskola testnevelő tanárát ilyen egyénnek ismertük meg. Ennek legújabb bizonysága az, hogy háromnapos kerékpártúrát szervezett az eleki diákoknak a Mátrába. Ez a kezdeményezés nem újkeletű, mert tavaly ugyanilyet szervezett Romániába. Nagy Endrével történt beszélgetésünk során megtudhattuk, hogy a kerékpározást mindig is szerette. A mindennapok során megbizonyosodott afelől, hogy a tanulók körében is sokan vallanak hasonló nézetet. Tavaly a kerékpártúra szervezésénél figyelembe vették Elek romániai, Borossebessel fennálló testvérvárosi kapcsolatát. A borossebesi vendéglátók teljes ellátást biztosítottak a kerékpártúra résztvevőinek. Menyháza és környéke gyönyörű, a márványbánya pedig elbűvölő. Az idei terv a Mátra csúcsának meghódítása volt. Hogy hogyan is zajlik egy ilyen kerékpártúra? Az érintettek erre hiteles választ adtak. Két fiatalt szólítottunk meg.
Varjú Antal, 9. osztályos tanuló: Először vettem részt kerékpártúrán. Mindent összevetve így képzeltem el a programot. A túrakerékpározás nem újkeletű számomra, hiszen a gyulai kerékpárklub tagjaival már néhányszor korábban is részt vehettem hasonlókon. Tetszettek a kirándulások, ezért is jelentkeztem iskolám kezdeményezésére a túrára. Ilyen program előtt az ember pontos tervet dolgoz ki, most is ezt tettem. Megbizonyosodtam afelől, hogy a kerékpárom műszakilag milyen állapotban van, ezután bepakoltam a szükséges kellékeket: sátor, hátizsák, evő- és ivókészlet. Ezek nem terheltek meg bennünket, mert felpakoltuk őket a bennünket kisérő kombira. A szóbeli eligazításokat követően elindultunk. A szakasz első célja Hatvan volt, itt kerékpárra szálltunk, és irány Pásztó. Ez kb. 50 km körül van, miközben 10-15 km-enként pihenőt tartottunk, felfrissítettük magunkat, majd tovább nyomtuk a pedált. Pásztóra délurán 5 óra körül érkeztünk, ahol első feladatként megfelelő sátorhelyet kerestünk, rövidesen találtunk is. Ezután Szűcs István - sofőrünk - percei következtek, aki a volánt fakanál forgatására cserélte. Mindnyájunkat lenyűgözött a csirkepaprikása! Teli hassal már a szórakozáson törtük a fejünket, ki így, ki úgy múlatta az időt. A takarodó nem sokkal éjfél előtt volt, az álmodozásra viszont nem sok időt fordíthattunk, mert 5 órakor már talpon voltunk: tisztálkodás, reggelizés, majd következett a Pásztó - Bükkszék 70 kilométeres útszakasz. Az út során voltak könnyű és nehéz részek, küszködtünk meredek kaptatón, majd a lejtőn önfeledten ujjongtunk a könnyebb haladás miatt. A táj gyönyörű volt, az időjárás szép. Megtekintettünk egy sípályát, de megfordultunk a strandon is. Ezek után ismét táborozásra alkalmas helyet kerestünk, majd - levezetésként - kerékpároztunk még egy keveset. A sátrakat annak rendje és módja szerint felállítottuk, ám senki nem aludt ott, mert valamennyien - időjárás jóvoltából - a szabad ég alatt pihentük ki a nap fáradalmait. 
A harmadik nap már a hazafelé vezető út volt. Reggel fél 8-kor indultunk, dél körül érkeztünk Tiszafüredre. Ott felpakoltuk cuccainkat a kombira, és a továbbiakban kényelmesen szemléltük a mellettünk elterülő tájat. A háromnapos kerékpártúra élményei gazdagítják majd emlékeim tárházát. Ha megszervezik, jövőre is részt kívánok venni a kerékpártúrán.
Lakatos Zsolt, 11. osztályos tanuló: Az idei kerékpártúra számomra a második volt, mert a tavalyin is részt vettem. Mindkettő nagyon jól sikerült. Menyháza és környéke természetileg gyönyörű volt, a mostanin pedig több volt a lejtős útszakasz, a száguldás lehetősége. A jól karbantartott kerékpár nélkülözhetetlen volt, ezen 18 sebességfokozatot értek. Az idei túrán egy kellemetlenséggel is számolnom kellett, mert az egyik társam kölcsön kérte a kétkerekűmet, furikázott egyet, ám amikor visszahozta, megdöbbentem: az egyik kerék jól kivehető “nyolcassal” gazdagodott. Segítségemre sietett Borsos Zoltán, aki megjavította.
Az ilyen túrákat sportolási lehetőségként tartom számon, és egyfajta elégtételt jelentett a távok megtétele. Ha módomban áll, részt veszek az elkövetkező kerékpártúrákon is.
A kezdeményezést egyébként Zámbó András, az oktatási intézmény igazgatója mellett , az iskola sportköre támogatta.
B.N.

(V)AKÁCIÓ
Óvodáinkban is megkezdődött a vakáció előtti visszaszámlálás. Az évzáró a II-es és a III-as sz. óvodákban június 1-jén d.e. 9 órai kezdettel már lezajlott. Az I-es sz. óvoda ünnepélyes évzárója június 8-án 10 órakor lesz. Ezzel kezdetét veszi a nyári óvodai működés, melynek lényege az önfeledt játék biztosításán túl a folyamatos ügyelet biztosítása is.
Makarenko gondolatmenetét követve az óvodai nevelés programjában is hármas célrendszerről beszélhetünk: vannak közeli, középtávú és távoli céljaink.
Közvetlen közeli: boldog, vidám, derűs, nyugodt, félelemmentes légkört biztosítani minden óvodás számára. Megteremteni a szabad mozgás, a szabad tevékenykedés, az önállóság, a kezdeményezés és munkálkodás legjobb lehetőségeit. Állandó szokásokat, hagyományokat, ritmikus életrendet kialakítani /ezzel megkönnyítjük a harmonikus óvodai élet kialakulását is/. Segíteni a fejlődést, a közösségbe való beilleszkedést, a baráti kapcsolatok, kisebb csoportok kialakítását. Törekedni kell minden gyermek adottságainak maximális fejlesztésére. Egyidejűleg segíteni a kiváló képességek kibontakozását.
Középtávú célunk: az iskolára való előkészítés. Ennek lényege az, hogy a gyerekek személyiségének fejlettsége olyan szintet érjen el, amely biztosítja, hogy az iskolába jól be tudjon illeszkedni, az ottani követelményeknek megfelelően tudjanak viselkedni és tanulni. /Semmi esetre nem jelenti azt, hogy az óvoda nagycsoport- jában olyan követelményeket állítsunk, amelyek nem felelnek meg a gyerekek életkorának!/
A valóban lényegi követel- mények: a szocializáció szintje, a manuális készség, a beszédkészség fejlettsége, az alapfogalmak és alapösszefüg- gések ismerete, a feladattudat és a megfelelő feladatmegoldó képesség.
Távolabbi célunk: testileg, lelkileg egészséges, érdeklődő, a világ megismerésére, az összefüggések megértésére törekvő, kezdeményező, kooperációra képes, aktív, kreatív, határozott jellemű, egyéni vonásokban, érzelmekben gazdag, segítőkész személyiség kialakítása.
Az elmúlt nevelési évet tekintve a gyermekek számára igencsak “édesnek” nevezhető ez az év, mert sok finomabbnál finomabb csokoládét és cukorkát kaptak a németországi Bad Vilbel Önkéntes Tűzoltó Egyesület és Gerhard Stengel úr jóvoltából, még a román nyelvi nevelést folytató óvodák is! Igen szívet melengető érzés, hogy ennek az Úrnak a gyermekek a fontosak, és nem a látszat! Nem fegyverként használja a gyermekeket, hanem célnak tekinti őket, akikért érdemes áldozatot hozni. Ez sokkal több, mint nemzetiségi politika! Bárcsak egyre többen követnénk a példáját, és a Ferreró cég nagylelkű felajánlásának példáját!
Köszönet a gyermekek nevében minden önzetlen támogatónak, akik segítettek bennünket abban, hogy az óvodák játékeszközeit bővíteni, fejleszteni tudjuk. Ilyen segítséget kaptunk a Római Katolikus Egyház plébánosától, Lengyel Antal úrtól is, aki rönkfát ajándékozott óvodáknak, melyből Wittmann György keze nyomán 2 db gyönyörű lovacska “született” a gyerekek nagy örömére. Így bővült az udvari játéka az óvodának.
Azt hisszük, hogy az óvodákban lassan és szimbolikusan megjelenni látszik a határokon átívelő nemzetközi összefogás /vagy lehet, hogy csak ezt szeretnénk érezni?/. Mindenesetre közösségi nevelésről csak akkor és ott beszélhetünk, ahol és amikor a közösségi életforma a társadalmi célkitűzések, törekvések, eszmények között szerepel. Ahol azt akarjuk elérni, hogy az egyén ne egyszerűen alkalmazkodjék, beilleszkedjen a társadalomba, hanem közösségben akarjon és tudjon élni, mert az a tapasztalat, hogy a közösség fokozott védelmet, erőt, örömöt jelent.
A támogatásokat megköszönve kívánunk minden eleki polgárnak kellemes pihenést és jó nyaralást a Napköziotthonos Óvodák gyermekei és dolgozói nevében.

Ballagás az általános iskolában
Az Eleki Általános Iskolában 2002. június 14-én délután 16 órától kezdődött a végzős tanulók ballagási ünnepsége. A nagy meleg ellenére több száz szülő, rokon, ismerős hatalmas virágcsokrokkal várta szeretteit. sokukban felidéződött a múlt, a 20-30 és a több év előtti események. Melyik osztályba jártunk? Kik tanítottak? Milyen szép és jó volt az ifjúság! Amíg vártunk jónéhány korosztály talált közös emléket. Jó volt beszélgetni, jó volt emlékezni.
Aztán jöttek az ünnepeltek! Megtudtuk: ebben a tanévben 520 tanuló járt az iskolában, ebből kitűnő tanuló 57 fő. A Riha Ilona Alapítvány 88 tanulót jutalmazott pénzjutalommal. Az Eleki Gyermekekért Alapítvány 100 ezer forintban ajándékozott könyvet az arra érdemeseknek. Az általános iskola szintén 100 ezer forint értékben adott át pénz- és könyvjutalmakat. Elek Város Önkormányzata Kulturális Bizottsága 50 ezer forint jutalomban részesítette Hotya Mihály tanulót, aki 3 osztályos korától minden évben megyei matematikaversenyt nyert, ezzel öregbítve Elek Város hírnevét. A díjat Pelle László a Kulturális Bizottság elnöke adta át.
Az év legjobb tanulója Hotya Mihály és Tokai Gyöngyi lett. 10-10 ezer forint pénzjutalomban részesültek. Az év legjobb sportolói: Darvasi Diána és Kacsala András lett (5-5 ezer forint pénzjutalomban részesültek).
A Német Kisebbségi Önkormányzat és a Német Egyesület könyvjutalmakat adott át Cseresznyés Beáta, Horváth Ildikó, Popucza Beáta és Tokai Gyöngyvér tanulóknak.
Lantos Mihályné

Konferenciatermet avattunk
Az Eleki Mezőgazdasági és Ipari Középiskola történetébe ismét egy jelentős eseményt jegyezhettünk be. 2002. június 7-én felavattuk konferenciatermünket, amely nem csak iskolánk, hanem városunk büszkesége is. Az eddig elhanyagoltan álló épületet (iskolánk vezetésének döntése alapján) igen rövid idő alatt tették szakmunkásaink igazán impozáns épületté. A felújításhoz pályázatot nyert az iskola és természetesen önerőt is kellett biztosítani.
Az épületet dr. Balogh Erika Békés Megye Önkormányzatának Intézményfelügyeleti Osztályának vezetője adta át. Az ünnepségen Zámbó András igazgató úr mondott beszédet - értékelte a 2001/2002-es tanévet megköszönve a dolgozók helytállását. Beszélt a jövőről, örömmel tájékoztatta az iskola dolgozóit a 2002/2003-as tanév sikeres beiskolázási munkájáról, a megnövekvő feladatokról.
A pedagógusnap alkalmából dr. Balogh Erika osztályvezető asszony mondott köszöntőt. Az ünnepséget színesebbé tette tanulóink Csányi Erika, Jámbor Melinda és Szabó Krisztián szavalata.
Bizonyítva azt, hogy igény van az ilyen jellegű építményre, június 15-én délelőtt a Református Egyházközösség itt tartotta nagyszabású rendezvényének egy részét.
Lantos Mihályné

Reibel Mihály védelmében
Az eleki plébánia levéltárában kutakodva igen érdekes történelmi dokumentumokra bukkantunk. Megtaláltuk pl. Reibel Mihály egykori eleki plébános /1931-59/ pár soros, az akkori megyei lapnak, a Viharsaroknak írt levelét. Ennek a lapnak a jogutóda a ma is megjelenő Békés Megyei Hírlap!
Mielőtt bármit is szólnánk, nézzük meg ezt az eddig még sehol meg nem jelenő olvasói levelet: “ Viharsarok Szerkesztő- ségének, Békéscsaba. Kezembe került lapjuk 6. /január 9./ száma, amelyben lapjuk személyemmel foglalkozik. A cikknek reám vonatkozó része teljes egészében valótlan és nem felel meg az igazságnak. Meggyőződésem az, ha akár tőlem, akár egy tárgyilagos és a helyzettel teljesen tisztában lévő ismerős egyéntől kértek volna arra vonatkozólag információt, úgy ez a cikk lapjukban nem jelenhetett volna meg. Elek, 1948. január 25. Honos Ferenc s.k. Nádor Ferenc s.k. tanúk előtt. Reibel Mihály plébános.”
Megtaláltuk ennek a levélnek a postai feladóvevényét is 1948. január 26-ai dátumozással. /A plébános nyilván abban bízott, hogy levele így biztosan meg fog jelenni, de ez nem így történt! A plébánián mi sem találtuk meg az ezt közlő Viharsarkot./
Most pedig nézzük meg, hogy miért háborodott fel jogosan az akkori eleki plébános. A Viharsarok 3. oldalán egy egész oldalnyi írás jelent meg ilyen főcímen: Elek a demokrácia harmadik esztendejében, illetve van két “hatásos”, egymás mellé tudatosan is állított, megosztást is sugalmazó, bántó, gyűlölködő alcím is: Svábok, Újgazdák. Írjuk le annyi év után az “újságíró” nevét is: S. Hegedűs Lajos.
A “tárgyilagos” írás lényege, a németek kollektíve bűnösök, amit a cikkhez kapcsolódó rajz is sugall a cím és aláírás nélküli “meghunyászkodó” idősebb német házaspárral. A lap szerkesztői azonban már előre tudhattak valamit, mert ők már ekkor nekimentek a katolikus egyháznak, illetve Reibel Mihály eleki plébánosnak is. /Ne feledjük, az egyházi iskolákat 1948. június 16-án államosították, illetve Mindszen- ty József hercegprímást pedig az év december 23-án tartóztatták le! Hiába, “elő kellett készíteni” erre a lakosságot Eleken is!/
Sajnos már akkor is akadtak hivatásos gyűlölködők, akiknek az volt a feladatuk, hogy a rossz értelemben vett érzelmekre hatva manipulálják az embereket, hazudjanak, “megmagyarázzák” a megmagyarázhatatlant! A lap stílusa mindenképpen elítélendő attól függetlenül, hogy a németségről hasonló szellemben gondolkodtak a győztes nagyhatalmak kb. 1947-48-ig! A kezdődő egyházellenesség azonban egyértelműen annak a jele, hogy az 1945-ös választásokon megbukott MKP, amely 1947-ben Baloldali Blokk formában csak óriási csalásokkal tudott győzni, módszert váltott. Mindent bevetettek a hatalom teljes megragadásáért. A kommunisták már akkor is komoly veszélyt láttak pl. a katolikus egyházban. Ezt akarták legyőzni, ezért írtak pl. gyűlölködő hangnemben Reibel Mihályról is, hisz ez volt akkor számukra a legfontosabb pártfeladat, - mint ahogy azt az akkor még magát demokratikusnak mondó, de valójában kommunista Békés megyei napilap, a Viharsarok pl. 1948. január 9-ei, említett cikke is, amelyben az eleki plébánost is gyalázták -, hisz ilyen jelszavakat tett az első oldalra: “Tiéd az ország, magadnak építed!” /Minta manapság is “divatos” lenne egy erre hasonlító pártszlogen.../ Illetve a “legszebb ”: “Legyen büszke arra minden pártag, hogy tagja lehet a Magyar Kommunista Pártnak! /Milyen alapon lehettek büszkék, hisz akkor mindenki tudta róluk, hogy 1947-ben csaltak a választásokon, hisz a magyar nép nagy része nem állt mögöttük, csak a megszálló szovjet hadsereg, ami szintén nagy ”dicsőség" volt!/
Most pedig idézzünk néhány gondolatot ebből a “demokratikus” napilapból a fentiekben elmondottak bizonyítására: “Eleket az új magyar élet tetemre hívta. Reiber /sic/ Mihály, a Horthy-rendszer országgyűlési képviselője, az eleki svábok élő istene előállt. Reverendája zsíros zsebéből előhúzott sváb raffinériával megfogalmazott okmányt. -Hű a hazáért- ez a jelszó állott ott a fehér papíron, akik valóban hűek voltak a Horthyk, Hómanok és a Szálasik országához.”
Erről csak annyit, hogy valóban Reibel volt képviselő, de ellenzéki! Az államhoz hű Hűségmozgalmat összemosni pl. a nyilasokkal itt bizonyára tudatos hazugság, ami azt is jelenti, hogy egyesek már az 1945 utáni demokrácia elején elkezdték azt az agymosást, amely sajnos még napjainkban is hat, és amelyet érdekes módon bizonyos erők jól ki tudnak használni még mostanság is!
A legotrombább akkori “árokásás” azonban az volt, amikor a maradék eleki németség ellen hangolták a szintén sok szenvedésen átment Elekre érkező, főképpen magyar többségű lakosságot: “ Az eleki telepesbölcsők síró vendégekkel telnek egyremásra. S hull a keresztvíz az ártatlan fejekre a magyar- és demokráciagyűlölő Reiber Mihály kezéből.”
Szólnunk kell egy keveset a Viharsarokról és az akkori felelős kiadóról, Keleti Ferencről is!
Békés megye sajtóbibliográfiája szerint /Békéscsaba, 1974. 365 o./ 1946. január 9-én jelent meg először. A lap így határozta meg magát: munkás és parasztújság, demokratikus napilap, de a hatalmi játszma végétől, 1949-től már csak politikai napilap! /Ekkor már nem volt értelme a színjátéknak, mert a hazai kommunisták már leszámoltak a demokratikus erőkkel, tehát gyakorlatilag felszámolták a fiatal magyar demokráciát!/ A folytatás is ennek megfelelően alakult: 1951-től az MDP megyei pártbizottságának a lapja, majd ez utóbbi úgy módosult, hogy a Magyar Dolgozók Pártja MSzMP-re változott, de a többi maradt egészen 1989-ig, amikor is megint névváltozás /csak?/ következett, és lett Békés Megyei Hírlap! / Érdekes, hogy pl. ilyen negatív történelmi teher ellenére ez utóbbi lap ma is fenntartja a jogfolytonosságot, mert már az 57. évfolyamot jegyzi!/
Arról szólnunk kell, hogy pl. a Reibelt is támadó lapszám idején Keleti Ferenc volt a felelős kiadó, aki az MKP majd az MDP megyei titkára is volt, ami nem semmi volt az akkori diktatúrában! Az viszont nagyon érdekes, hogy Keleti 1979-es haláláról az akkori pártlap, a Békés Megyei Népújság nem méltatta egykori munkatársát, csak temetésének az idejét közölte a második oldalon, igaz felsorolja pl. kitüntetéseit, de nem szól semmit Békés megyei kötődéseiről! Valószínűleg rákosista múltja már akkor sem volt szalonképes, hisz elég csak elolvasni a korabeli megyei sajtóból a beszédeit! Lehet, hogy az akkori Népszabadság is ezért hallgat róla 1969-ben?
Ha valaki azt gondolná, hogy felesleges ilyen dolgokról beszélni 2002-ben, az szerintünk nem helyes úton jár, mert napjainkban is találkozhat ilyen Viharsarkot is idéző stílussal, ami azt bizonyítja, hogy egykor könnyebb volt rombolni, mint építeni, mint ahogy pl. a 2002. június 2-án megjelent olvasói levelek némelyike tanúsítja a Vasárnapi Hírekben: “ A papok is könnyen prédikálnak, mert nekik nem gond a rezsi, ..” vagy egy másik “gyöngyszem” : “ ... , mert mind gyakrabban tulajdonítanak a soha nem létezett kommunizmusnak különféle bűnöket, gyarlóságokat.”
Többek között ezekért a “gyarlóságokért” éreztük úgy, hogy annyi év elteltével is szólnunk kell Reibel Mihály egykori dolgairól, hogy az utókor előtt is megvédjük őt azoktól az igaztalan vádaktól, amelyek miatt egykoron olyan sokat kellett szenvednie.
Az 1956 miatt meggyötört teste az eleki temetőben nyugszik. (1959. november 2-án halt meg és november 4-én temették el, ami több mint jelképes, hisz három évvel korábban ugyenezen a napon verték le az 1956-os forradalmat is!) A fennmaradt fényképek alapján azt is mondhatjuk, hogy temetése néma tüntetés is volt, hisz például az eleki templom is alig tudta befogadni a hívek hatalmas tömegét. Az akkori hatalmi viszonyokkal magyarázható az is, hogy Reibel Mihályt egy “kevésbé ismert” kevermesi prépostplébános, Klivényi Lajos temette el.
Reibel Mihály emlékét ápolni több, mint kötelességünk!
Rapajkó Tibor

Átfogó testsúly-karbantartó program
A túlsúly és az elhízás a világ számos országában, így Magyarországon is egyre növekvő egészségügyi, társadalmi és gazdasági problémát jelent. Magyarországon minden második ember súlyproblémákkal küzd!
A túlsúly és az elhízás számos betegség (pl. cukorbetegség, magas vérnyomás, izületi betegségek, koszorúér- betegségek, egyes ráktípusok) gyakoriságát és súlyosságát növeli. Az Egészségügyi Világ- szervezet (WHO) szerint az elhízás a dohányzást követő második legfontosabb MEG- ELŐZHETŐ kockázati tényező.
Miből áll a testsúlykarbantartó program?
- Egészséges, mérsékelt kalóriatartalmú étrendből, melyet személyre szabottan dietetikus állít össze.
- Mozgásterápiából, mely gyógytornász útmutatása és felügyelete mellett történik.
- Gyógyszeres kezelésből - egyéni igény alapján - orvosi felügyelettel.
- Pszichés támogatásból, igényt szerint pszichológus vezetésével.
- Klubfoglalkozások meghívott előadókkal a csoport igénye alapján.
Hol lehet jelentkezni?
A programba folyamatosan lehet bekapcsolódni. Jelentkezését az alábbi telefonszámokon várjuk:
06 30 260-5877 Kovalcsikné Czifrák Tímea gyógytornász, 06 30 218 8931 Sinyiné Nagy Éva dietetikus.
Békés megyei ÁNTSZ ajánlásával: Tóth Gyöngyi
Elfüstölgött évek
A dohányzás a legsúlyosabb egészségkárosító tényező, mely több száz milliárd forint adóbevételt jelent az államnak. Egészségkárosító hatása többszöröse az adóbevételnek. Kiesést okoz a betegség, az idő előtti halál, a termelésből adódó kiesés. Súlyos betegségeket okoz, mint pl. tüdődaganat, felső légúti daganatokat, a tápcsatorna felsőrészének daganatait, stb. Ugyancsak a dohányzás számlájára írható a légzőrendszer egyéb idült betegsége , ill. az emiatti halálozás, vagy a szív és érrendszeri megbetegedések miatti halálozás ( szívizomelhalás=infarctus ). Rövid ideig tartó dohányzás is betegséget tud okozni ( pl. a terhesség alatti dohányzásnak magzatkárosító hatása van ).
A dohányzással összefüggésbe hozható halálesetek száma évente kb. 35000, mely az összhalálozás több mint 20%-a!
A születéskor várható halálozás Magyarországon, az Európai Unió tagállamaihoz képest -10 év! A cél az, hogy minél kevesebb gyermek kezdjen el dohányozni, és minél több dohányos hagyja abba!
A rendszerváltás óta eltelt 10 év felhívta a figyelmet arra, hogy az egészségügy egymaga ezeket a súlyos problémákat nem tudja megoldani. Az Egészségügyi Minisztérium és a Kormány 10 évre kidolgozza az Egészséges Nemzetért Népegészségügyi Programot, melynek 14-es alprogramja a dohányzás visszaszorítását tűzte ki célul.
Magyarországon a 18-65 éves lakosság kb. 35 %-a dohányzik, a férfiak 43 %-a és a nők 27%-a. Az egy lakosra jutó cigaretta fogyasztás 1999-ben hazánkban kb. 2400 szál/fő, ugyanez az Európai Unióban kb. 1600 szál/fő.
A Békés Megyei Drogprevenciós Munkacsoport 2000-ben végzett vizsgálatai alapján még az általános iskolások között is kb. 30 % volt a dohányzást kipróbáltak aránya. A rendszeresen dohányzók napi 1/2-1 doboz cigarettát szívnak el, mely 1995-höz képest 6 %-os emelkedést mutatott. A legveszélyeztetettebbek a szakmunkásképzős tanulók, itt a rendszeresen dohányzók aránya 34 % volt. A főiskolások 27,9 %-ban voltak dohányosok, napi 2 doboz cigarettát szívtak el. A rászokás egyre fiatalabb életkorban történik, így a betegségek is egyre fiatalabb életkorban jelennek meg. Az 1990-es évek második felében különösen a nők körében nőtt a dohányzás mértéke. Az Egészséges Nemzetért Népegészségügyi Program hatására várhatóan egyre többen szoknak le a dohányzásról, és célunk, hogy egyre többen soha ne gyújtsanak rá, valamint jelentősen essen vissza majd a cigaretta forgalom is. Magyarországon az európai normák elfogadását jelzi a nem dohányzók védelméről szóló 1999. évi XLII. törvény. valamint a reklámtörvény módosítása. 1999. november 1-jén hatályba lépett “A nem dohányzók védelméről és a dohánytermékek fogyasztásának, forgalmazásának egyes szabályairól” szóló 1999. évi XLII. törvény, melynek értelmében egészségvédelmi bírságot szabhat ki az ÁNTSZ azokon a helyeken, ahol nem különül el a dohányzó és nem dohányzó hely. Nem jelölhető ki dohányzó hely: az egészségügyi alapellátást, járóbeteg- szakellátást nyújtó egészségügyi részlegén, gyógyszertár betegforgalmi részlegén, közoktatási intézmény tanulók által látogatott helységeiben, tömegközlekedési eszközökön, stb. A program sikere elvárja valamennyi egészségügyi dolgozótól, pedagógustól a személyes példamutatást, a nem dohányzók védelméről szóló törvény betartását és minden körülmények közötti betartását.
Békés megyei ÁNTSZ ajánlásával: Tóth Gyöngyi
Reform Főzőkör receptajánlója

Buci vagy zsömle
Hozzávalók: 50 dkg teljes őrlésű liszt, 50 dkg fehér liszt, 10 dkg barna rozsliszt (vagy zabliszt), 1 evőkanál só, 1 teás kanál őrölt kömény, 1 dl olaj, 4 dkg élesztő (kevés vízben felfuttatva), fél liter langyos víz
Minden hozzávalót összeadva jól kidolgozzuk. Gyúrjuk, nem dagasztjuk. Hagyjuk kelni, majd 20-25 cipót formálunk, enyhén olajozott tepsibe tesszük, kissé hagyjuk kelni, majd vízzel enyhén megkenjük, sütőbe tesszük.
Először teljes lángon hagyjuk 5-6 percig, majd fél takarékon sütjük 20-25 percig.

Kifli:
Hozzávalók: 50 dkg teljes őrlésű liszt, 50 dkg fehér liszt, 2 dl olaj, 5 dkg élesztő, 1/2 liter szója-, mandula- vagy mogyorótej, 1 evőkanál só
Az olajat a liszttel jól összedolgozzuk, közben az élesztőt kevés tejben felfuttatjuk. Meleg tejjel állítsuk össze a tésztát, dolgozzuk jól ki. (Keleszteni nem kell, mert mire elkészítjük az első tepsiben, megkel) 5 cipót készítünk, melyeket kerekre nyújtunk. Ha kis kiflit akarunk, 1-1 lapot 16 részre vágunk, miután megszórtuk darált dióval vagy mákkal. Ez utóbbiakat cukorral is összekeverhetjük (ha lehet barnacukorral). Ha nagy kiflit akarunk, 8 részre vágjuk a lapot. A kiflik végére tegyünk egy késhegynyi margarint. Miután felcsavartuk, tenyerünkkel magunk felé 2-3-at sodorjunk rajta. Kissé hajlítva helyezzük az enyhén olajozott tepsibe. Sütés előtt vízzel is megkenhetjük, féltakarékon sütjük kb. 20 percig. A kifliket mogyoróval is megszórhatjuk, cukor nélkül.

Gyümölcskenyér
Hozzávalók:1.5 csésze víz (1 csésze=2.5 dl), 4 dkg élesztő (vízben felfuttatva), 4-5 evőkanál méz, 1 dl olaj, 5 csésze teljes őrlésű liszt, 5 csésze finomliszt, 1 teáskanál só, késhegynyi őrölt vagy reszelt szerecsendió, 1/3 teáskanál ellapított koriander, 1/2 citrom reszelt héja, 1 egész narancs reszelt héja, 1 marék darabos dió (lehet mozsárban törni), 1 marék mazsola.
Az egészet összegyúrjuk, meleg helyen kelni hagyjuk, majd célszerű őzgerinc sütőben sütni. Ebben is hagyjuk kelni.A sütés ideje ( féltakarékon ) kb. 30 perc.
T. Gy.

A Sulitévé háttérképei
A hírközlési eszközök állandó fejlődésével bővül az információk mennyisége, minősége és hozzáférhetősége. Ez viszonylagos, hiszen az eleki általános iskola tanulója hiába szerez információkat a világ bármely pontjáról, ha őt konkrétan az intézményhez kapcsolódó történések érdeklik igazán. Leszögezhetjük, hogy ez a gond is megoldott, Brindás Orsolya és Ramasz Beáta, az általános iskola két hatodik osztályos tanulójának áldozatos munkájának köszönhetően. Akik figyelemmel kísérik az Elek Városi Televízió adásait, alátámaszthatják információnkat. A műsorszóró Sulitévé elnevezésű blokkjában tálalják az alapfokú oktatási intézmény híreit. A két ifjú szerkesztő közül Brindás Orsolyával beszélgettünk. E beszélgetésből megtudhattuk, hogy a televízió részéről még a tanév kezdetén kaptak erre felkérést. Az első riportot a nyolcadikos, kiváló matematikus hírében álló Hotya Mihállyal készítették. Ezután több információt gyűjtöttek össze, és külön “csomagként” tálalták a tévénőzőknek. Az információgyűjtés aprólékos, idő- és munkaigényes foglalatosság. E tevékenységből a két tanuló osztályfőnöke, Zsidó Ferenc tanár úr is derekasan kivette a részét, rengeteg és önzetlen segítséget nyújtott. A Sulitévé két szerkesztője - bár az iskolai elfoglaltság mellett egyéb szakkörökben s egyebekben is aktív szerepet vállalnak -, zökkenők nélkül látja el feladatát. A közeljövőben a ballagásról készítenek összefoglalót. A tudósítói munkájukért erkölcsi elismerést kapnak az iskola tanulóitól és azok szüleitől. A folyamatosság biztosítottnak látszik, hiszen az elkövetkező tanévben is információkkal látják el az Elek Városi Televízió Sulitévé blokkját. Az Eleki Krónika szerkesztősége ehhez kíván egészséget, kitartás és jó eredményeket.
- b -