Eleki Krónika 2002. december

Karácsonyi köszöntő December 24. 
Ez a nap, amikor valamiképp már reggel elkezdődik az esete. Odakinn az utcán “havazik a levegő”, ezüstkék permet szitál, a lakásban égve hagyott villanylámpák fénye, tapadós gyanta és vanília illat.
Ez az este, amire az ország hónapok óta készül. Monumentális karácsonyfa-alakok, betlehemes kirakatok, színes égőfüzérek, ajándékvásár, tévéreklám.
A hétköznapok legalább két hónapja erre az ünnepre várnak. A házakban már áll a karácsonyfa. Alvós vagy félig felöltöztetett menyasszony, vagy földbe gyökerezett angyal - aki azt hiszi, hogy egyszer még el tud szállni...
A szeretett ünnepe, mondjuk mi, akik itt maradtunk egy olyan korszakból, amikor az emberek ismertek mindenféle elavult fogadalmat, megbocsátást, barátságot, gyengédséget, tiszteletet, a szeretetet és egész lexikonét a szentimentalista érzéseknek, amelyekből utóbb kitűnt, hogy az ember létét, boldogulását gyengítsék.
Ma mintha csak a gazdagok engedhetnék meg maguknak a szeretet luxusát - mutatja a világ képe -, hiszen napjainkban egyedül nekik van módjukban szeretetüket kézzel foghatóan is bizonyítani.
Ajándékot venni, ajándékot adni, mosolyt mutatni, könnyet letörölni, gyermekkacajt élvezni, elesett embert talpra állítani, jónak lenni a tegnapi ellenséghez, szegénységet enyhíteni, a homlok mély redőit elsimogatni, vad, keserű szívbe emberséget oltani, szilaj szemét a gyűlöletnek enyhíteni, a magányosan sírdogálókat felkeresni, megfogni az elkeseredett emberek kezét, a bűn felé tántorgó lépését megállítani. Ez volna a mi feladatunk.
Valahogy ezt kellene tennünk nem csak karácsonykor. Az ember egy különleges lény, képes arra, hogy valami olyat alkosson, amit gép nem képes. Szeretetünkkel, egymásra figyelésünkkel szebbé, boldogabbá tehetjük életünket.
Mindenkinek boldog békés karácsonyt, sikerekben gazdag újévet kívánunk.
Lantos Mihályné

Adni és elfogadni... bizony tudni kell! Mégpedig úgy, hogy se az ajándékozó, se az ajándékozott ne érezze megalázónak azt.
Egy ilyen pillanatnak lehettem részese november 29-én, pénteken délután a II-es sz. óvodában, ahová Gerhard Stengel úr, a németországi Frankfurt nyugalmazott tűzoltó parancsnoka ajándékot hozott. Nem is akármit: egy fénymásoló készüléket, apró gyermekkerékpárt, és természetesen nutellát, édességeket, tápláló finomságokat a kicsinyeinknek. Tudjuk, hogy ezek bármelyike kis hazánkban is kapható, igazán nem számítanak a kuriózumok közé. Amiért mégis azzá válnak az az, hogy egy ilyen kisváros, mint Elek, ilyen kis intézménye nem biztos, hogy meg tudná vásárolni magának, az ottani dolgozóknak, az ottani gyerekeknek. S akkor csak jön egy Ember, aki mindezeket csak úgy odateszi minden különösebb felhajtás, hókusz-pókusz nélkül, valójában abszolút természetességgel. Úgy, hogy azt el lehessen fogadni a megalázottság érzete nélkül. Ő “csak úgy” hozta az ajándékokat, hogy tessék, itt van, használjátok örömmel és egészséggel. Akik nevében mindezeket átadta, az a Bad-Vilbel-i Önkéntes Tűzoltó Egyesület és a kinti Szent Kristóf Egyesület. Közös munkálkodásuk, gyűjtésük eredménye a Maggi 50 milliós adománya, melyet több megyénkbeli településnek szántak, így részesült korábban már Gyula, Sarkad, Battonya, Csorvás, Gyomaendrőd és több kisebb település is.
Stengel úr az ajándékokat küldők nevében köszöntötte az ez alkalomra megjelenteket, köztük Pluhár László polgármestert, Singer Évát, az intézmény vezetőjét és munkatársait, szülőket, s természetesen a csillogó szemű kis ovisokat.
Elmondta - többek között -, hogy bár eleki kötődése nincsen, mégis ismeri az itteni embereket, akiket nyitott, őszinte, jó partnereknek talál. A már létező németországi testvérkapcsolatokat ismerve az Európa Unióhoz csatlakozásunk után sok jóra számíthat hazánk, ugyanakkor az EU is “jól járhat velünk”, szép megfogalmazásában “Magyarország bokréta Isten kalapján”. Ez nem csak személyes véleménye, hanem az ajándékot küldőké is - mondta, hiszen a magyar nép nagyon érzelemgazdag, s ez külön is értéke.
A fénymásolóval az óvodák eszköztárát kívánják bővíteni, mellyel a működési feltételeket nagymértékben lehet javítani, pl. a kicsinyek feladatlapjait sokszorosítani. A kis kerékpárral - esetleg a rendőrök bevonásával - a helyes közlekedés szabályainak elsajátítását lehet megvalósítani. Az édességekkel a gyermekek tízóraiját gazdagíthatják, tehetik egészségesebbé. Ezt követően egy kellemes adventet, boldog ünnepeket kíván mindenkinek.
Singer Éva intézményvezető Elek Város mindhárom óvodája nevében megköszönte az ajándékokat, amely, ha szívből jött, szívesen elfogadják. A fénymásoló ma már nélkülözhetetlen, hiszen a kicsinyek számára a láthatóság nagyon fontos! Számukra nagy segítséget jelent. Most is köszönetet mond a már korábban kapott édességekért, amelyekkel - úgymond - “megédesítették a 2002-es esztendőt” az adományozók. Elmondta még, hogy óvodáikban hagyományőrzés is folyik, példa erre a közelmúlt Márton-napi lampionos felvonulásuk és a város minden érdeklődő lakójának szóló műsoros bemutatkozásuk is.
Pluhár László polgármester az önkormányzat nevében köszöntött minden megjelentet, természetesen külön tisztelettel Gerhard Stengel urat, akiről - mint mondotta - már sok jót hallott, kiterjedt kapcsolatrendszere, karitatív tevékenysége példaértékű. Ajándékaival megkönnyíti mind az óvónők, mind a gyermekek tevékenységét, s mindezekért köszönetet mond. Hazatéréséhez szerencsés utat, karácsonyra örömet kíván Stengel úrnak.
Ezután a kis ovisok Szent Márton-napi műsorukból adtak ízelítőt, majd versek és - aktualitása okán - Mikulást váró dalocskákat adtak elő, ezzel is megköszönve az ajándékokat. A viszont-vendéglátás sem maradt el: az apróságok frissen sült pogácsával, süteménnyel, cukorkával kínáltak meg minden jelenlévőt, csodaszép, “saját gyártmányú” papírdíszeket, figurákat ajándékoztak.
Ezután került sor az ajándékok kibontására, bemutatására! Singer Éva fantasztikus pedagógiai hozzáértéssel tette a gyermekek számára is érthetővé a “varázsdoboz”, a fénymásoló működését, hasznát.
Bizony régen jártam ebben az intézményben, s még régebben voltam óvodás! Bámulattal adózom azonban az óvónőknek, dadáknak mindazért az áldozatos munkáért, ahogyan a kis emberpalántákat nevelik, ahogyan bánnak velük, ahogyan tanítgatják őket.
Egy nagyon kedves, szívet-lelket melengető órácskát tölthettem el hajdani óvodámban.
Köszönöm!
T.R.K.

Beszámoló a decemberi ülésről 
2002. december 2-án ülést tartott Elek város önkormányzata, amikor is elsőként Pluhár László polgármester tájékozta a képviselőket a két ülés között történtekről, vagyis a városközpont esetleges fejlesztéséről, a román iskola 2003-as finanszírozásáról, az óvodákról, illetve egy tűzoltóautó németországi beszerzéséről./
Utána a testület elfogadta a 2002. évi költségvetési rendeletet, majd pedig ugyanezt tette az EVI Kft. 2003-as üzleti tervével is, mely szerint 2003-tól az ivóvíz ára 5 köbméter alatt 89 Ft +áfa lesz, ugyanez 5 köbméter fölött 116,07 Ft + áfa, az alapdíj pedig 200 Ft lesz. A szennyvízért köbméterenként 80,40 Ft + áfát, a szippantásért köbméterenként pedig 245 Ft-ot kell majd fizetni. A kábeltévés szolgáltatás havonként 1265 Ft-ba fog kerülni, a kábeles internet-szolgáltatás ára havonként hatezer forint. A szemétszállítása havonta 559 Ft lesz.
A testület döntött arról is, hogy 2007. december 31-ig Ramasz Istvánné lesz továbbra is a helyi piac üzemeltetője, az ottani vendéglátó-helyiség bérlésére pedig 2003. január 1-től fognak kiírni egy pályázatot.
Az ügyrendi bizottság tagjává választották meg Grószné Veder Rózát. Ezek után a képviselők arról tárgyaltak, hogy a helyi középiskola az egykori Hársfa épülete helyén, amit most is ez az oktatási intézmény használ, egy új gimnáziumi épületrészt kíván építeni.
Az utolsó napirendi pontok között szerepelt az is, hogy az önkormányzat egy új pályázatot fog benyújtani csapadékvíz- elvezető-rendszer kiépítése céljából, és még az is, hogy az önkormányzat támogatni fogja, a helyi tűzoltó egyesületet, illetve az is téma volt, hogy az új idősek otthona nyolc munkaerő felvételét tartja indokoltnak.
Legutoljára pedig most is a zárt ülés maradt.
Rapajkó Tibor

Tűzoltóautó Elekre? 
A város vezetését 1999-től foglalkoztatja az önkéntes tűzoltóság felállítása, illetve újraélesztése, hiszen Eleken ez korábban sikeres ágazat volt, megyei járási versenyek győztesei voltak. 1999. szeptemberében megalakult az Önkéntes Tűzoltó és Mentő Egylet, célja a lehetőség szerint segíteni Elek város lakosságát és egy olyan mozgékony, hatékony egyesület létrehozásával, amely árvíz, tűz és egyéb katasztrófák alkalmával azonnal és gyorsan tudjon beavatkozni. Távolabbi cél volt, hogy önálló mentő-szállítóval rendelkezzünk. A korábbi ismeretség alapján a német Gerhard Stengel úr - aki már nagyon sokat segített a környező településeken, Gyula város díszpolgára - ígéretet tett arra is, hogy ha látja a város testületének komoly szándékát az önkéntes tűzoltóság ismételt felállítására, akkor a közeljövőben a németországi Frankfurt környéki tűzoltóságoktól igényel egy 6 éves, számunkra korszerűnek mondható tűzoltóautót.
A legutóbbi képviselő-testületi ülés határozatot hozott Klemm István volt alpolgármester egyéni képviselői indítványa alapján, hogy az önként vállalt feladatok közül megerősíti a tűzvédelemmel és a katasztrófavédelemmel kapcsolatos feladatainak megvalósíthatóságát, és biztosítja a személyi és anyagi feltételeket. Az uniós követelmények megkívánják, hogy a városokban, így Eleken is ilyen szervezetek szolgálják a lakosság érdekeit.
Lantos Mihályné

Az építkezés elkezdődött 
Maradva még néhány gondolat erejéig a házépítési folyamat hasonlatánál: aprólékos, körültekintő munkafeladatok összességével épül fel egy családi ház. Az alap kiásása nem hálás feladat, de kötelező, hiszen szilárd, megfelelő alap nélkül maga az épület sem lesz stabil, biztonságos. Aztán az első téglasorok már megelégedettséget is adhat az építtetőnek, munkájának van látványos eredménye: szemrevételezheti az, aki akarja. Majd végül felépül a ház. De ez a tény sem jelenti a folyamatok végét, hiszen egy épületen mindig van javítanivaló, módosítás. Igaz, ezek a feladatok már csak kisebb erőfeszítéseket követelnek. Valahogy így tűnik egy kisebbségi önkormányzat létrehozása, majd pedig működtetése is. Ebben a tudatban erősített meg dr. Kuruczné Czvalinga Judit, az Eleki Szlovák Kisebbségi Önkormányzat elnökének tájékoztatója is. A megyei önkormányzat jelzésére reagálva kezdődött el a kisebbségi önkormányzat megalakulási folyamata, amely kezdeményezést egyébként az Eleki Polgármesteri Hivatal a legmesszemenőbbig támogatta. Ez a támogatás természetesen a helyhatósági választásokra is kiterjedt. Az eredmény ma már minden érdeklődő számára közismert, az eddigi helyi kisebbségi - román, cigány, német - önkormányzat mellett megalakult a Szlovák Kisebbségi Önkormányzat. Csupán emlékeztetőül, elnök: dr. Kuruczné Czvalinga Judit, elnökhelyettes: id. Ficzere István, tagok: Gál László, Gera Krisztina és Kocziha Mátyás. Ami pedig az elkövetkező időszak célkitűzéseit illeti: december 6-án rendes taggyűlést tartanak, amely rendezvényen az érintettek elmondják ötleteiket, kezdeményezéseiket, ezen elgondolásokat azután majd igyekeznek megvalósítani. Fontos célkitűzés az óvodások szlovák nyelvű nevelése, tanítása is, e kezdeményezés alapfeltétele, hogy a városban legalább nyolc család igényelje ezt. Ezek feltérképezése, illetve a megfelelő pedagógus kiválasztása - a megyei önkormányzat segítségével - folyamatban van. Egy szegmensen, a kultúra területén máris pozitívummal szolgálnak, ugyanis Gál László és Gera Krisztina néptáncoktatók, az általános iskola keretén belül tevékenykedő Talentum Alapfokú Művészeti Iskola egyik szekciójaként szlovák hagyományokon nyugvó táncokat oktatnak a tanulóknak. Az elsajátítottakból már számos alkalommal tanúbizonyságot adtak. Nem csak a település de a megye egyéb rendezvényein is. A néptánc hűséges társa a zene, a nóta, a Nyugdíjas Egyesület énekkarának tagjai már jelezték, szívesen repertoárjukba vesznek néhány szlovák nyelvű énekszámot.
Mint tudjuk, a gyökerek végtelenül fontosak. Egy helyi jellegű múzeum létrehozására is megfelelő hangsúlyt fektetnek. A tagság egyelőre nem rendelkezik önálló klubházzal. A megoldás keresése folyamatban van, ezért a gyűléseket és egyéb rendezvényeket a polgármesteri hivatal egyik helyiségében, illetve a Reibel Mihály Városi Művelődési Központban tartják. Az említett kulturális intézménnyel gyümölcsöző együttműködési kapcsolat kialakulása körvonalazódott. A kisebbségi önkormányzat kapcsolatfelvételre törekszik a megye hasonló jellegű önkormányzataival, így többek között a tótkomlósival, a gerendásival és a kondorosival.
Az országhatáron átnyúló kapcsolatfelvételre is megkülönböztetett hangsúlyt fektetnek, így került fókuszba a szlovákiai Galánta.
Az elkövetkezendőkben az Eleki Krónika megpróbálja nyomon követni a Szlovák Kisebbségi Önkormányzat törekvéseit, eredményeit és azokról beszámol az olvasóknak.
B.N.

Karácsonyi NONSTOP a művelődési központban 
December 5-én nagyszabású műsort rendezett a gyerekeknek a Reibel Mihály Művelődési Központ és a Családsegítő és Gyermekjóléti Szolgálat. A rendezvényt dr. Heim Lajosné, a Kulturális Bizottság elnöke nyitotta meg és természetesen mellette volt a ház igazgatója, Árgyelán György úr és Andrási Károlyné a Családsegítő és Gyermekjóléti Szolgálat vezetője.
A program első részében Hevesi Imre vezetésével a Zűrzavar együttes lépett fel, majd a REMIK Ifjúsági Klub műsorát láthatták a gyerekek - mondanom sem kell nagy sikerrel.
Majd ezt követően a “Mit hoz nekem a Mikulás?” című rajzpályázat eredményhirdetése következett, mely igen nehéz, sokoldalú munkát adott a zsűrinek. Több száz rajz, kompozíció került ki az alkotni vágyó kezek alól. Érdekesség, hogy egy 5 éves kisfiú, Simonka Mózes is indult, aki a zsűri különdíját kapta. Három kollektív alkotás is született, a kisegítő iskolások, és a 4.A osztály kompozíciója. Hogy mit kapta cserébe a gyerekek?
A helyezettek kerámia tolltartóban részesültek, de vesztesként senki sem távozott, hiszen minden pályázó kisebb ajándékban részesült. A megérdemelt díjakat Bágy György - az idei országos mikulásverseny különdíjasa adta át, valamint minden jelenlévő gyermek egy csokimikulást kapott ajándékba tőle.
Jó volt látni azt a 450 fő körüli elégedett gyermekarcot, akik nagy-nagy szeretettel intettek búcsút az autóba beszálló modern mikulásnak.
Még alig fejeződött be az ünneplés december 20-án 13.30-tól Minden Gyermek Karácsonyára kerül sor. A Reibel Mihály Művelődési Központ és a Családsegítő és Gyermekjóléti Szolgálat a Városi Könyvtárral szeretettel vár minden 1-8. osztályos gyermeket a művelődési központba. A program sem lesz mindennapi. A Békés Megyei Jókai Színház karácsonyi összeállítása, majd lézer Diszkó Show várja a gyermekeket, tudtam meg Árgyelán György igazgató úrtól.
Lantos Mihályné

Wittmann György megyei elismerése 
A magyar állam december 18-át nevezte ki a Kisebbségek Napjának. Általában ehhez a naphoz közel-esően rendezik meg a Békés Megyei Kisebbségek Napját is. Így került sor erre a rendezvényre december 13-án délután 3 órakor Kétegyházán, a Művelődési Házban. Kissé hűvös terem fogadott bennünket, de miután megtelt vendégekkel a helyiség, kezdett jobb idő lenni. Az idei ünnepség azért különösen nevezetes, mert eleki érdekeltségű is ott ült az első sorban: Wittmann György személyében. Mellette vehetett át még elismerést: idős Dógi János, a gyomaendrődi Cigány Kisebbségi Önkormányzat volt elnöke, Ruzsa János gyulai nyugdíjas tanár és elismerést kapott még a szarvasi szlovák népdalkör is.
Visszatérek a mi kitüntetettünkre, és néhány gondolatban szeretnék életútjáról írni:
Wittmann György Eleken született 1937-ben. Szülei német származásúak voltak.
1945. januárjában, az akkori politikai viszonyok miatt, szüleit kényszermunkára hurcolták Ukrajnába. Ő 1946 tavaszán a nagyszüleivel Németországba került (ez az időpont a németek kiűzetése volt). Itt öt évig tartózkodott, majd miután szülei hazatértek Ukrajnából, ő is visszajött Magyarországra.
A zaklatott és nem problémamentes gyermekkor után végleg letelepedett Eleken. 1962-ben megnősült, felesége Áment Anna szintén német származású. A házasságból született László fiuk tanulmányai során a német nyelv elsajátítását választotta.
Közéleti tevékenységéről: éppen a német nyelvhez és hagyományokhoz való kötődése miatt - feleségével együtt - 1992-től alapító tagjai lettek az Eleki Németek Egyesületének. Az egyesületi életnek ma is aktív tagjai, az énekkarban énekelnek, a sváb bálakon évek óta betáncolók.
A Német Közösségi Házban megtalálhatók ügyes keze munkái. Ő készítette el a bejárati utcai kaput, a bejárati folyosó ajtót, a folyosói ablakokat. Tevékenyen részt vett a ház tetőfedésében és az új szabadidős helyiség álmennyezetének kialakításában.
Nemcsak az egyesületi élet tevékeny résztvevője, hanem a német identitástudatot szem előtt tartva: 1994-től a Német Kisebbségi Önkormányzatnak is képviselője. 1998-tól és most 2002-től is a kisebbségi képviselőtestületben a gazdasági feladatokat látja el. Munkájára a lelkiismeretesség, megbízhatóság, precízség a jellemző. Sokat tesz azért is, hogy az önkormányzat és az egyesület közösen, szorosan együttműködjön az eleki németség érdekeit szem előtt tartva.
Évek óta tagja az eleki katolikus egyházközségnek, ahol képviselőként tevékenykedik. Bármikor lehet számítani a segítségére. Feladatait önzetlenül végzi, anyagi juttatást nem várva.
Említésre méltó még a fafaragási adottsága. Keze munkájából csodaszép faragott darabok kerülnek ki (bútorok, falitányérok, faliórák, stb.). Az óvodások is játszanak azokon az udvari játékokon, melyeket ő készített a számukra.
Munkáiból többször rendeztünk már kiállítást, főleg a Német Anyanyelvi Napokon és az Elekiek Világtalálkozóin.
A Német Kisebbségi Önkormányzat és az Egyesület nevében szívből gratulálunk ehhez a szép elismeréshez, és büszkék vagyunk arra, hogy Wittmann György kapta meg 2002-ben a „Békés Megyei Kisebbségekért” plakettet és oklevelet a Békés megyei németek közül.
Nádor Mária N.K.Ö. elnöke

DUMA’ színház Eleken 
A mezőkovácsházi Crazi Theatrum a 12. színházi évadját kezdte 2002. őszén. 1990-ben gyerekes dolgoknak indult az egész - de akik létrehozták mindnyájan színházról, valami szépről álmodtak. Olyanról, ami fiatalokról szól, melyet fiatalok játszanak és természetesen nem csak fiataloknak.
Játéknak indult, ma már annál sokkal komolyabb: egy lélekben csodálatok kamasz gárda alakult. Mi jellemzi az elmúlt éveket? Számtalan nagyszínházi produkció, 900 körüli előadásszám.
1998 óta az ország legjobb zenés ifjúsági színpada. Első komolyabb fellépésük “A képzelt riport” volt, mely szakmai nagydíjat nyert.
1999-ben “A vörös malommal” kiérdemelték a legmagasabb országos díjat.
2000-ben a “Színezüst csehó” szakmai második díjat kapott.
2001-ben a társulat kistestvérével a “Játszunk Színházat” debreceni döntőjének nyertese volt. A nyertes darabok mellett számtalan egyéb produkció nyerte el a legjobb női, illetve legjobb férfi szerepelő címet.
A szereplők közül többen a Színház és Filmművészeti Egyetem padjait koptatják.
2002-ben az “Eleven korszak” című összeállítás szakmai nagydíjas lett.
Az együttest 1997-ben, 2001-ben “Mezőkovácsháza városért”, 1999-ben Békés Megyéért díjjal tüntették ki. 2002. májusától Békés Megye Duma’ Színházaként működik a BMKT Hunyadi János Gimnázium Szakközépiskola és Kollégium keretein belül.
Hitvallásuk: “Kell egy színház, hol élhetsz még, rólad s érted mond meséket, s mi együtt játszunk: az élet szép. Együtt játszunk, egy a vágyunk, álmokból szőtt szebb holnapunk, s benne együtt győztes, vesztes, megbékélve, ma mi vagyunk.”
A Radványi György Középiskola és Kollégium és a Reibel Mihály Művelődési Központ vezetősége úgy döntött, hogy az iskola tanulói, dolgozói, és az érdeklődők számára karácsonyi ajándékként vendégszereplésre hívja az együttest. Így 2002. december 18-án este 18 órától a Reibel Mihály Művelődési Központban csodálatos előadásnak lehetnek tanúi az érdeklődők.
Lantos Mihályné
Néhány cím a bemutatásra kerülő darabokból:
Malek Miklós-Szenes Iván: PROLÓG - Tímár Béla Emlékére - (from: Tévedések vígjátéka), előadja: Havancsák Orsi, Takács Hajni.
Webber-Rice-Miklós: GECSEMÁNÉ (from Jézus Krisztus Szupersztár), előadja: Király Adrián.
Rossa-ExperiDance: APÁCASHOE (from Ezeregyév), előadja: a tánckar.
Webber-Rice-Miklós: SZUPERSZTÁR (from Jézus Krisztus Szupersztár), ének Király Adrián, Havancsák Orsi, Mihály Kati, Takács Hajni, Duma Zsolt + Tánckar.
F.Wildhorn-Valla: ELJÖTT A PERC (from Jekyll&Hyde), előadja: Király Adrián.

Egy tiszta hang 
Köztudott, hogy Reibel Mihály eleki plébános /1931-1959/ országgyűlési képviselő is volt a Horthy-korszakban, az eleki választókörzetet képviselte ellenzékiként a Parlamentben. Ez irányú tevékenysége, illetve pártja, a Keresztény Gazdasági és Szociális Párt még most is kevésbé ismert. 
Ezért tartjuk fontosnak egy tulajdonunkba került felszólalása alapján részben bemutatni a képviselő Reibelt.
Reibel Mihály 1938. június 8-án felszólalt a magyar országgyűlésben a földművelésügyi tárca költségvetésének tárgyalásakor. Az ott elhangzottakat olyan fontosnak tartotta, hogy azt nyomtatásban meg is jelentette Budapesten az Athenaeum Rt. könyvnyomdában négy oldalnyi terjedelemben. A parlamenti felszólalását így kezdte:
“Igen t. Képviselőház! Az előttem szólott képviselő úr, valamint a többi felszólaltak is nagy melegséggel szóltak a földmívelésügyről, a mezőgazdaságról, amiből mindenkinek azt a meggyőződést kellett merítenie, hogy ez az ország agrárország, aminthogy nem is lehet más, hiszen nem egyszer egy májusi esőtől függ az egész ország prosperitása. Mindenkinek el kell tehát ismernie, hogy ez az ország kifejezetten agrárország. Nem akarjuk lebecsülni sem az ipart, sem a kereskedelmet, de ezek majdani prosperitása is pusztán a mezőgazdaság fejlődésétől függ.”
Majd nem sokkal később így folytatta: “Én ez alkalommal a magyar mezőgazdaságnak két problémájáról szeretnék beszélni: a méhészetről és a kertészetről.”
A hallgatóságot történelmi tényekkel is próbálta meggyőzni: “Amint említettem, a méhészet a magyar lakosság egyik ősfoglalkozása volt, így természetesen ma is foglalkoznak vele. Ma már a méhészet nem annyira szórakozás, mint inkább rendes foglalkozás, sok embernek biztosít megélhetést, egyeseknek pedig szép mellékjövedelmet.”
Arra a maga által feltett kérdésre, hogy a méhészet kinek hoz legnagyobb hasznot, frappánsan ezt a választ adta: “A méhészkedésből éppen a méhészeknek van a legkevesebb hasznuk. Legtöbb haszna magának a mezőgazdaságnak van ebből. Gondoljunk csak arra, hogy hány virágot, hány gazdasági növényt poroznak be a méhek, kiszámíthatatlan hasznot hajtva a beporzás által.”
Utána a szónok egy elképesztő történetet is elmesélt a Parlamentben ezzel is az akkori tragikus hazai helyzetre próbálta jobban felhívni a figyelmet: “Olyan dolog is előfordul, mint amilyenről a múlt héten panaszkodott nálam egy nyugdíjas vasutas, aki a Koburg hercegi nagybirtok mellett telepedett le méheivel a legszebb repcetábla mellett, és akit a főszolgabíró útján elkergették onnét azért, mert az ő méhecskéi a herceg legszebb uradalmából lopják a mézet. Hálával kellett volna viseltetniük a kis méhész iránt, aki odajött és az ő méhecskéivel hozzájárult ahhoz, hogy ők többlettermelést tudjanak produkálni.”
Majd a képviselő arra emlékeztette a jelenlévőket, hogy még nem született meg a méhésztörvény sem! Utána pedig adatokkal próbálta meggyőzni képviselőtársait a dolog tarthatatlanságáról, hisz akkor pl. Magyarországon kb. 35.000 ember foglalkozott méhészettel, ami kb. 400.000 méhcsaláddal volt egyenlő, de ez csak fele, harmada volt a bolgár és a görög termelésnek! 
Az 1930-as években Magyarországon óriási problémát jelentett az is, hogy pl. az akkori MÁV nem rendelkezett megfelelő, méhek szállítására is alkalmas kocsikkal sem.
Az eleki képviselő azonban nem csak kritizált, hanem konkrét javaslatokat is tett, melyek szerint fejleszteni kellene a gödöllői iskolát, meg kellene tiltani azt, hogy virágzás idején porozzanak, illetve két új kertmunkásképző iskolát kellene létesíteni. /Az egyik ilyen iskolának Gyula városa fel is ajánlotta a lehetőséget!/ Reibel kérésként még azt is megfogalmazta, hogy Dél-Magyarország kapjon gyümölcsfa-telepítési kölcsönt, illetve az állam intézményesen támogassa a gyümölcsaszalást, mert ilyen dolgokért feleslegesen fizetnek a magyarok külföldre.
A parlamenti felszólalását pedig ezekkel a szavakkal zárta a képviselő: “Befejezem beszédemet, amelyben ...arra kérem a miniszter urat, ... legyenek szívesek, pártolják, segítsék /ti. a magyar mezőgazdaságot/, juttassák abba a helyzetbe, amelyet megérdemel. /Helyeslés./” 
Egy parlamenti beszéd alapján természetesen nem lehet egyetlen parlamenti képviselő munkáját sem megítélni, de azt mindenképpen elmondhatjuk, hogy akkor Reibel Mihály igen korrektül, illetve, ha lehet ilyet mondani, igen emberi módon. Minden szempontból tiszta hangon szólalt meg, viselkedett abban az igencsak felzaklatott, háború előtti utolsó békeévben, ami azonban az akkori magyar parlamenti munkára is rányomta a bélyegét. Itt most csak legyen elég megemlíteni néhány példát: 1938-ban a nyilasok abban hittek, hogy megszerzik a hatalmat. Március 12-13-án a nácik bevonultak a szomszédos Ausztriába. Április 3-án Horthy elítélte a hazai szélsőjobboldalt. Május 25-én Budapesten megkezdődött a XXXIV. Eucharisztikus Kongresszus. Május 29-én kihirdették az ún. I. Zsidótörvényt. Reibel felszólalásának másnapján pedig az akkori FKGP kijelentette, hogy az Imrédy- kormánnyal szemben is ellenzéki politikát fog folytatni. November 2-án visszatért a Felvidék egy része, november 26-tól hivatalosan is működhetett a Volksbund.
Reibel Mihály parlamenti politizálásának a feltárása még nem történt meg, pedig a képviselőházi jegyzőkönyvek az ő felszólalásait is megőrizték, igaz sikeres képviselői munkássága az idősebb elekiek körében még ma is ismert! 
Mindentől függetlenül elmondható, hogy Reibel Mihály szakszerű, lokálpatrióta szemléletű politizálása ma is példaképül szolgálhat a mostani eleki önkormányzati képviselők számára. Azért azt sem szabad elfelejtenünk, hogy Reibel emléke ma is minden elekit kötelez, köteleznie kellenne!
Rapajkó Tibor

Mikulás napi foci seregszemle
Decembert írunk ismét, így tehát az ünnepek sorjában követik egymást: Mikulás, karácsonyi ünnepek, Szilveszter és újév. Új lapot, azaz új naptárt nyithatunk, a 2003-as évit. Mikulással kezdtük a felsorolást - úgy általában a Mikulással -, de meg kell említenünk emellett a “sport” Mikulást is áldásos tevékenysége miatt. Az eleki sportcsarnokban idén /az egymást követő harmadik évben/ látogat el hagyományosan. Az általános iskola keretében működő Diáksport Egyesület hozta létre ugyanis a Mikulás Labdarugó Kupát 3 évvel ezelőtt. Hasonlóan az előző esztendőkhöz ezúttal is nem csupán házi bajokságot rendeztek. A seregszemlét megtisztelték jelenlétükkel Lökösháza és Kétegyháza általános iskolás tanulói is, akikkel az egész tanévben gyümölcsöző együttműködést ápolnak. Ez a seregszemle mintegy ráadás az egész évi közös munkának. Az eddigieknek megfelelően két korcsoportban - 5. és 6., illetve 7. és 8. osztályosok - mérkőztek meg a felek. A találkozók parázs hangulatban zajlottak, nem volt elveszett labda, minden játékos igyekezett a legjobbat nyújtani, a maximum különböző tudást fedett. A látottak alapján a pillanatnyi forma, és egy kicsit a szerencse függvényében reális helyezési sorrend alakult ki. Tisztességesnek tartjuk megemlíteni, hogy a lökösházi csapatban a legfiatalabb korosztályban több 3. és 4. osztályos tanuló is helyet kapott, míg az idősebbeknél néhány 6. osztályos is szerepet vállalt. A megmérettetés előtt - bemutatkozásképpen - ha lett volna mikrofon és erősítő, ezek a nevek hangzottak volna el:
5. és 6. osztályosok: Kétegyháza, magyar általános iskola /a továbbiakban “M”/:Krieger Gábor, Grósz Árpád, Szabó Marió, Farkas Viktor, Sztán Attila, Nikula Aurél, Nikula Máté, Szegedi Tamás, Gyöngyösi Árpád, Balta Gyula, Sípos Dániel, Krizsán Péter, Sajtos Dániel.
Elek: Lázok Tamás, Rostás Benjamin, Gál Attila, Kulik Sándor, Szentgáli Zoltán, Blezsán Attila, Türi László, Balogh Béla, Simonka Deli.
Kétegyháza, román általános iskola /a továbbiakban “R”/: Papp László, Zemencsik József, Faragó Lajos, Fodor Gergely, Bandula György, Juhász Gábor, Takács Viktor.
Lökösháza: Kukoczki Ádám, Kecskeméti Sándor, Fekete Csaba, Havrán László, László László, Kovács László, Kerényi Tamás, Szívós András, Szűcs Sándor.
7. és 8. osztályosok: Lökösháza: Kiri Zoltán, Fodor Attila, Szántó Norbert, Balázs György, Almási Attila, Kovács Péter, Horváth Norbert, Havrán László, Horváth Roland. Testnevelő: Fenyvesi Tivadar.
Kétegyháza “R”: Bandula János, Óvári Péter, Árdelán Ádám, Zemencsik Tünde, Ottlakán Dévald, Csobán Dávid, Rotár Attila, Árgyelán János, Lengyel János. Testnevelő: Árgyelán Krisztián.
Elek: Buksa Sándor, Bányai Sándor, Kovács Zsolt, Kovács Gábor, Fodor József, Nagy Attila, Piroska Elemér, Farkas Róbert, Rubóczki Attila, Zsidó Tamás, Tiba Lajos. Testnevelő: Dávid Rémusz.
Kétegyháza “M”: Radnóti Dániel, Szezsán Péter, Grósz István, Kecskeméti Tamás, Trucz Patrik, Borgye Patrik, Ottlakán Mihály, Oláh Szabolcs, Krisán Zsolt. Testnevelő: Hipszki Erzsébet.
A seregszemle főszereplőinek bemutatása után nézzük, hogy miként szerepeltek, milyen eredményeket értek el.
5. és 6. osztályosok: Elek-Lökösháza 5-0, Kétegyháza “R”-Kétegyháza “M” 0-2, Elek-Kétegyháza “M” 2-0, Lökösháza-Kétegyháza “R” 1-0. 
A helyezési sorrend: 1. Elek, 2. Kétegyháza “M”, 3. Lökösháza, 4. Kétegyháza “R”.
7. és 8. osztályosok: Elek-Kétegyháza “R” 6-0, Lökösháza-Kétegyháza “R” 1-0, Kétegyháza “M”-Lökösháza 3-0, Elek-Kétegyháza “M” 2-0. 
A helyezési sorrend: 1. Elek, 2. Kétegyháza “M”, 3. Lökösháza, 4. Kétegyháza “R”.
Mint egy igazi focitornán, megválasztották a torna legjobbjait. Legjobb kapus 5-6. osztály: Krieger Gábor /Kétegyháza “M”/, 7-8. osztály: Radnóti Dániel /Kétegyháza “M”/. Legjobb mezőnyjátékos 5-6. osztály: Zemencsik József /Kétegyháza “R”/, 7-8. osztály: Kovács Zsolt /Elek/. Legjobb védőjátékos 5-6. osztály: Grósz Árpád /Kétegyháza “M”/, 7-8. osztály: Balázs György /Lökösháza/. Legeredményesebb játékosok 5-6. osztály: Lázok Tamás 4 góllal, 7-8. ostály: Kovács Gábor és Bányai Sándor /mindkettő Elek/ 2-2 találattal.
Természetesen nem babra ment a játék! Ennek megfelelően a győztes csapatok 1-1 bőrlabdával gazdagodtak, és valamennyi résztvevő játékos csokoládé mikulásban, üdítőben részesült. A seregszemlét az általános iskola és a Diáksport Egyesület támogatta.
Ahogy ilyenkor lenni szokott, megszólaltattunk két játékos. Nem volt könnyű feladat, mert vagy játszottak, vagy pedig a soros mérkőzést követték feszült figyelemmel.
Sztán Attilától, a kétegyházi általános iskola 5. osztályos tanulójától megtudhattuk, hogy már óvodás korában édesapja jóvoltából megismerkedett a labdarúgással, megérintette annak varázsa. Egyelőre még az iskola csapatában szerepel. Az eleki Mikulás Kupán második alkalommal vett részt, csapatával az előkelő 2. helyet szerezte meg. Elégedett a seregszemlével, bár halkan megjegyezte, hogy azért lehetett volna jobb is. A pálya közepén érzi magát a legjobban, a játék megszervezése mellett igyekszik a kapuba találni. Ez most is sikerült, fejjel volt eredményes. Természetesen - mint igazi focistának - megvan a játékos eszményképe, valamint kedvenc csapata. Ez Attila esetében a fővárosi Ferencvárost és annak meghatározott játékosát, Gera Zoltán jelenti.
Kovács Zsolt, az eleki általános iskola 8. osztályos tanulója a harmadik Mikulás Kupán szerepelt. Nem is akárhogyan, hiszen a tavalyi megmérettetéshez hasonlóan az idén is a legjobb mezőnyjátékosnak választották. /Megemlítjük, hogy az első seregszemlén még nem választották meg a legjobbakat/ Elégedett a teljesítményével, akárcsak a csapatáéval, amely diadalmaskodott. Zsolt 7-8 évvel korábban ismerkedett meg a sportággal. Azóta folyamatosan műveli, a helyi Elek SE-ben aktív tagja volt a serdülő csapatnak, jelenleg pedig az ifjúsági együttest erősíti. Elképzelhetőnek tartja, hogy a távolabb jövőben tagja legyen egy meghatározó csapatnak. Kedvenc játékosa Roberto Carlos, a világbajnok brazil labdarugó válogatott meghatározó játékosa. A Mikulás Kupán nagyon jól érezte magát.
- b -

Helyhatósági választások után 
2002. október 20-án véget értek a helyhatósági választások, így remélhetőleg egy békésebb időszak következik be hazánkban, vagyis befejeződött /2006-ig/ egy olyan időszak, mely sokak számára azt jelentette, hogy ki tud többet ígérni, illetve kit lehet minden valóságos alap nélkül besározni, lejáratni. Most már tényleg színt kell vallani, hisz az elkövetkező hónapokban ki fog derülni minden magyarázat nélkül, hogy tulajdonképpen kik azok, akik a közjót szolgálták, szolgálják és nem csupán csak beszélnek róla.
A mostani eredmények valóban meglepőek, mert míg az áprilisi országos választásokon az MSZP-SZDSZ alkotta koalíció csak 51 %-al tudott győzni, de a Fidesz-MDF, vagyis a kormány még 49 %-ot kapott, addig októberben a mostani kormánypártok már nagyarányú győzelmet arattak pl. a megyei önkormányzatok legnagyobb részében. Az is igaz, hogy pl. országosan, pártszínekben indult és meg is választott polgármesterek 52%-a baloldali, de 48%-a pedig jobboldali! Békés megyében a polgármesterek több, mint a harmada a Fidesz támogatásával tudott győzni.
A jobboldal most több szavazatot kapott, mint 1998 őszén, igaz a baloldal is! Mi van a mostani őszi választási eredmények mögött?
Nincs egyértelmű magyarázat erre, de mi most mégis megpróbálunk néhány lehetséges választ adni erre a kérdésre.
Az a legérdekesebb, hogy most /is/ nagyon sok volt a “vándorszavazó”, vagyis sokan vannak olyanok, akik még tavasszal a Fideszre szavaztak, de most már az MSZP-re! Ez valószínűleg annak a bizonyítéka, hogy pl. Magyarországon, de másutt is Közép-Európában, a 40 év kommunista diktatúra miatt nem alakulhatott ki a folyamatosan működő demokrácia, illetve szavazói mentalitás. Ezt egyes pártok /az utódpártok/ manapság is jól ki tudják használni, ami valójában nem nagy “dicsőség”. Sajnos ebben a kérdésben még sok időre van szükség, hogy ebben is elérjük a Nyugatot, igaz ott pl. 1945 óta is folyamatosan működő demokrácia van.
Mélyebb okai is lehetnek a mostani eredményeknek, tudniillik, a rossz értelemben vett hagyományok /pl.1947-89/, amibe beletartozik az is, hogy minden igaz ami a médiában megjelenik. Nem egyszerű a kérdés, hisz vannak régebbi, az őszi választásokhoz is kapcsolódó történelmi példák:
1937-ben az akkori Szovjetunióban a lakosság legnagyobb része vallásosnak vallotta magát. Németország amerikai zónájában 1945-46-ban a megkérdezett németek 47%-a, 1947-ben pedig már 55%-a mondta azt, hogy a náci ideológia jó volt, csak a gyakorlat volt a rossz! Az is érdekes, hogy a nagy részben protestáns Hollandiában még a reformáció után is hosszú ideig szentekről nevezték el a tengeri hajókat, és tartottak búcsúkat is. Hiába, a szokás nagy úr, évtizedeken, de akár századokon át is érezteti hatását. Mint az előbbi példák is bizonyítják, az a szerencsés, ha a jó él tovább, de ha a rossz dolgokról van szó, akkor az még sokáig megkeserítheti életünket. Mi lehet a megoldás?
Mindenképpen a demokrácia, minden jelzőtől függetlenül! Médiaegyensúly legyen hazánkban, ne csak balliberális “kiváltság” legyen pl. magántévét birtokolni, napilapok tömkelegét kiadni. Ha ez nem így lenne hazánkban, az emberek könnyebben tudnának dönteni a választásokon is, s bizonyára még többen mennének el szavazni, de valószínűleg kevesebb lenne az indulat a politikában is, ha... pl. Németországban, Olaszországban az állami csatornák egy-egy párt ideológiájához állnak közel, mint ahogy a német ARD inkább a baloldalhoz áll közelebb, de a ZDF már inkább jobboldali, akkor még nem is szóltunk a kereskedelmi csatornákról. Az Elek Tv választási műsorai most is pártsemlegesek voltak.
A demokrácia folyamatosságának a hiánya már Petőfinek is problémát jelentett, hisz amikor a költőt nem választották meg országgyűlési választásokon képviselőnek, akkor azt mondta, hogy ő nem a népre haragszik, hanem azokra, akik őket félrevezették! Ez a mai magyar viszonyok között hatványozottan is igaz, sajnos. Itt természetesen azt is el kell ismerni, hogy az 1998 és 2002 közötti kormánypártok is elkövettek hibákat, de szerintünk nem annyit, hogy az ősszel így “megbüntessék” a választópolgárok. Igaz szerencsére a jobboldal is közben annyira megerősödött, hogy nem lehetett úgy a választásokon legyőzni, mint pl. az akkori magyar média asszisztálásával az antalli politikát. Az is érdekes, hogy akik legjobban támadták balról Antallt, most utólag elismerik nagyságát.
Most is bejött az a politika, amelyet már azok is sikerrel alkalmaztak, akikre nagyon helyesen ma már nem illik hivatkozni. Vagyis arról van szó, ha valamiről tudom, hogy nem igaz, de többször ismétlem, ettől függetlenül mások még elhihetik: Az előző ciklusban a nem kormánypárti önkormányzatokat “megbüntették” azzal, hogy nem kaptak támogatást. Érdekes, hogy sokan ettől “félve” szavaztak a mostani kormánypártokra. Pedig több olyan település is volt az előző ciklusban, hogy a parlamenti képviselő fideszes volt, a helyi testület pedig akkor ellenzéki, és mégis fejlődött. 2002-től akkor majd pl. a gyulai kerület parlamenti képviselője, Tóth Imre /Fidesz- MDF/ nem fog egy fillért sem kapni, nem lesz fejlődés. Ha ez bekövetkezne, akkor egy fontos elv sérülne, az önkormányzatiság. Nem hinnénk, hogy egyetlen parlamenti párt meg merné sértené a demokráciát, hisz egy képviselő az adott település minden lakójáért felelős, függetlenül pártállásától.
Mindenképpen meg lehet említeni azt a nem is annyira elhanyagolható tényt, hogy a mostani kormány került először olyan helyzetbe 1990-től, hogy megalakulásakor a gazdaság jó helyzetben volt, így volt miből “adnia” már a megalakulásakor, illetve már előtte meg lehetett ígérni. /A rövid távon gondolkodás most is győzött!/ Pedig, akik az év elején nem támogatták a minimálbér- emelést, azok érdekes módon csak most tavasztól lettek “szegénység-pártiak“. Az emberek nagy részét úgy látszik, most sem érdekli az, hogy hitelesen tudják-e azok képviselni a bérből és fizetésből élőket, akik között pl. Magyarország nem a legszegényebb polgárai találhatók.
Szóljunk arról is, hogy az egész országban most ősszel is /de már 1994-ben is/ sok olyan jelölt is úgy tudott győzni, hogy azt a mostani kormánypártok mellett a Munkáspárt is támogatott. Az SZDSZ 1990-ben még a legradikálisabb antikommunista párt volt, valószínűleg e miatt tudott csak bekerülni a Parlamentbe 2002 áprilisában.
Mindezek függvényében talán jobban érthetőek a következő őszi eleki eredmények is. Az eleki választópolgárok 52%-a élt jogával. A legtöbb szavazatot megyei listán az MSZP kapta /46,10%/,a Fidesz 30,04%-ot, az SZDSZ 1,30%-ot, a Munkáspárt pedig 2,49%-ot. A szavazatok 15,33%-a érvénytelen volt! Elek város polgármestere Pluhár László /MSZP/ lett 864 szavazattal. A 15 fős képviselőtestületbe 5 fő az MSZP támogatásával jutott be, tíz fő pedig független, de ennek legnagyobb részét /6 fő/ az Elekiek Első Polgári Köre is támogatta.
Mindenkinek gratulálunk, és kívánjuk, hogy minél többet tegyenek városunk további fejlődéséért, hisz 2004-től Magyarország már valószínűleg az Európai Unió tagja lesz, így az Eleknél is húzódó országhatár az Unió határa is lesz, mely tény a mostani képviselőinket kell, hogy kötelezze minden szempontból!
Rapajkó Tibor

Reflexiók a (helyhatósági) választások után cikkhez! Igaza van Rapajkó Tibornak, véget ért egy korszak, idézem: “vagyis befejeződött egy olyan időszak mely sokak számára azt jelentette (korábbi kormánypártok Fidesz-MDF), hogy ki tud többet ígérni, illetve kit lehet minden valóságos alap nélkül besározni, lejáratni”.
Kit kell a rendszerváltozás után 12 évvel meggyőzni arról, hogy a demokrácia ciklusokról (4 év) szól, és a választásokon a választó emberek - mondhatnám polgárok, csak kissé elcsépelték és a jelentését leszűkítették az elmúlt négy évben - döntenek, ha úgy tetszik ítéletet mondanak a múlt történéseiről. Úgy tűnik savanyú a szőlő, ha a másik oldal győz, pedig csak az EMBEREK többsége élt demokratikus jogaival, az eredmény ismert - de ítéletet mondani az újakról nem most kell, hanem a választásokon 2006-ban - ebben egyetértek Rapajkó Tiborral.
A “vándorszavazó” kérdésében a történész cikkíró természetes módon a történelemből próbál magyarázatot kapni arra a kérdésre, hogy mi történt? Mi van az őszi választások mögött? A kérdés egy látószögből választ keresni egyet jelent, mint felnagyítani, kiszélesíteni a tévedés lehetőségét. A felhozott példák kicsit időszerűtlenek, így 12 évvel a rendszerváltás után a negyedik választási ciklus elején! Lehet, hogy a felhozott történelmi példák egy tudományos dolgozat javára válnának, de talán az okok itt a földön a mindennapi életnek a mindennapjaiban kellene keresni!
Néhány gondolat és példa a teljesség igényével:
- A győztes pártok MSZP- SZDSZ betartotta ígéreteit, teljesítette 100 napos programját.
- Nem válaszolt a “nagy mozgalom” kihívására - nem vitte utcára a politikát - parlamenti demokráciát erősített.
- Nyugalom és következetesség jellemezte az új kormány tevékenységét.
- A külpolitikában, főleg az unió irányában, de a szomszédsági politikában konszolidálódott kapcsolatokat alakított ki.
- Nem szállta meg a médiákat, nem akarta-akarja kettéosztani az országot.
- És végül nem akarnak mindenből kettőt - televíziót, sajtót - mert túl kicsi ez a büdzsé akkor, hogy a német vagy a francia példa legyen követhető - bár ez is sántít, hiszen az ARD és ZDF közelsége egy-egy oldalhoz messze elmarad a Magyarországon honos “... közeli” megfogalmazásokhoz.
Petőfi Sándor, a költő haragja jogos volt, de ez a példa azért nem jó, mert ha igaz, hogy “az 1998 és 2002 között a kormánypártok is elkövettek hibákat” idézet vége, akkor az is igaz, hogy minden kormány követ el hibákat - ki többet, ki kevesebbet és ha nem nyernek, van 4 évük, hogy új stratégiát - új stílust dolgozzanak ki - ebben mintha késlekedne az egyik “a nagyobb” volt kormánypárt, hiszen egyet a háromból sikeresen kisegítetek a parlament jobboldaláról, lásd: kisgazdák.
A cikkíró azt állítja, hogy a mostani kormány került először olyan helyzetbe hogy volt miből “adnia” már megalakulásakor - itt úgy helyesbítenék, hogy az első kormány, aki mindenkinek adott, hiszen 1998-ban is nagyon jó állapotú gazdaságot, csökkenő inflációt, csökkenő munkanélküliséget adott át a Horn-kormány csak akkor elmaradt a megtermelt javak széleskörű elhelyezése a társadalom széles rétegeiben. A sors fintora, hogy a “Bokros csomag” hozamát, amiről az előző kormány oly becsmérlően szólt.
- Ez a kormány a száz napos programjában, ahogyan azt megígérte teljesítette és juttatott belőle a minimálbérből élők számára havi 10.000.- Ft növekményt, az egészségügy és az oktatás terültén dolgozóknak béremelést. Summa-summarum, felnőtt a magyar társadalom, tud dönteni európai módon, és úgy gondolom, amíg a nagypolitika szintjén a választó emberek pártreferencia alapján, addig a helyi lokális döntés ennél összetettebb és bonyolultabb, hiszen sok az érzelmi elem, a helyismeret, a munkaismeret, szavahihetőség stb., ami nem feltétlen pártspecifikus és talán így jó ez.
A városlakók a folytonosság és megújulás mellett szavaztak, és négy év múlva valószínű, hogy az elvégzett munka fogja a demokrácia ceruzáját mozgatni, amikor szavazatával dönt, de sosem biztos, hogy mindenáron büntetni akar.
Nánási Mihály

Elkezdődött a 2002/3-as évi teremlabdarúgó-bajnokság 
Amikor 2 évvel ezelőtt egy szervezés eredményeként beindult egy folyamat konkrétan a teremlabdarúgó-bajnokság (engedtessék meg némi szubjektivitás), nagy-nagy örömömre szolgált. A sportág kedvelői bizonyára jól emlékeznek, hogy egy idényen keresztül szünet volt. A szervezőkkel való beszélgetés során megállapítottuk, hogy ki kell aknázni a sportcsarnok adta lehetőségeket. Nyilvánvaló volt, hogy a megmozdulás létjogosultságáról akkor beszélhetünk, ha a benevezett csapatok száma tíznél több lesz. Az első megmérettetésre tíz együttes adta benevezését, ezt pozitívnak tekinthettük akkor. Az elmúlt évben 9 csapatot regisztráltak. Vélhető volt, hogy ez a kedvezőtlen folyamat megállíthatatlanná válik, és lassan leépül a seregszemle, a meghirdetés felesleges lesz. Az idei tornára azonban 13 csapat nevezett be s indult a pontvadászatra. Ez egyben azt is jelenti, hogy minimum 130 sportágkedvelő töltheti hétről hétre aktívan a hétvégéket. Ehhez jön egy bizonyos számú szurkoló, néző, s máris elmondható: megérte! Rangot jelent az is, hogy a 13 benevezett csapat között - a 9 eleki mellett - 2-2 gyulai, illetve lökösházi is jegyezhető. Lássuk, hogy a gárdák milyen játékos kerettel viaskodtak vasárnaponként a győzelemért!
Ez+Az: Fürjesi András, Focht Árpád, Somogyi Zoltán, Ruszkó Ferenc, Mészáros György, Germán Tamás, Pugymer István, Ordasi Csaba, Gróh Attila, Galambos Zoltán, Szakadati László, Endrodi Balázs, Merana Balázs.
Thuróczy Diszkont: Pataki Lajos, Lázok János, Gyulai Ferenc, Lakatos Zoltán, Erdei István, Guti László, Puskás Attila, Dobray Zsolt, Dobray Attila, Elekes Sándor, Stier István, Hotya Péter.
Amatőrök: Csató Sándor, Keller György, Zalai Szabolcs, Zalai Csaba, Wittmann Attila, Szabó Zoltán, Wengerter András, Braun József, Bajkán László, Balogh Zsolt, Talpai Tamás, Buksa György, Kovács Gábor, Krizsán Attila, Mócz Zoltán.
Tölgyfa Söröző: Botás Dávid, Botás György, Popucza György, Popucza Mihály, Resetár Zoltán, Sarkadi András, Bálint György, Bányai Sándor, Gál Attila, Gyebrovszki Ferenc, Mózer Zoltán, Kiss László, Szabó Mihály, Pigler András, Mikulás Mihály.
Másnaposak:Bajaczán Csaba, Gémes Attila, Hurguly János, Bloch Tamás, Nádor Zoltán, Fazekas Imre, Sípos Attila, Fodor József, Nagy Imre, Stumpf György, Elekes László, Szűcs Csaba, Oláh Ferenc.
Fc Border Guard: Hídvári Mihály, Domsik Tibor, Baráth Imre, Botás Attila, László Antal, Vass Sándor, Rung Ferenc, Stir Mihály, Szincsák Demeter, Dehelán István, Czernó Róbert, Horváth István, Andrási Károly, Köteles Sándor.
Lakhandy: Boros Bálint, Papp László, Petruzsán Barna, Ancsin Balázs, Ferenczi Attila, Bíró Tamás, Tapasztó Gábor, Tolnai Ferenc, Kriszte Attila, Szabó Bálint, Szeidler Zsolt, Deák Szabolcs, Alb János, Oláh Ferenc, Csete Szabolcs.
Sörsasok: Kohut Zoltán, Séllei Gyula, Uhrin Pál, Nagy Ferenc, Tóth Attila, Ivanics Róbert, Labos Pál, Csuz István, Dávid Zsolt, Szűcs Zsolt, Sándor Csaba, Grujic Dusan, Belicza János, Fehér Róbert.
Fc Malom: Bajusz Zoltán, Kapocsán Attila, Mark Róbert, Tereszán Norbert, Lakatos Zoltán, Mócz Mihály, Ecker László, Thuróczy Attila, Lénárt Zsolt, Kecskeméti János, Donnert Csaba.
DSE: Aradi Zsolt, Dávid Rémusz, Kovács Sándor, ifj. Kovács Sándor, Kovács Zsolt, Pál István, dr. Nagy Gábor, Bernát Nándor, Fodor Csaba, Kanicsár Imre, Hoffmann Ferenc, Liszkai Ferenc, Veder György, Laczkó Tibor, Árkus György.
Cselesek: Urbán Zoltán, Mészáros Péter, Faur György, Botás Zoltán, Botás Pál, Bakos Marko, Bakos Francois, Hack Norbert, Szabó Mihály, Baráth Roland.
Lökösháza: Érsek Róbert, Bauer Károly, ifj. Bauer Károly, Lévai György, Borsi Attila, Borsi Imre, Szántó Attila, Farkas Gergő, Stir Gergő, Zsóri Zoltán, Zima Tamás, Csúcs Bálint, Sztán László, Stir Mihály, Kovács Zsolt.
Bigi Boy: Takács László, Botás Attila, Nagy Roland, Rádai Antal, Krizsán Csaba, Bócsik Sándor, Kimpián István, Popucza Attila, Kozma Zoltán, Rostás Krisztián, Rostás Róbert, Nagy Ferenc, Nagy Zoltán, Krizsán József.
Ami a seregszemle sava-borsát, azaz a mérkőzések színvonalát illeti, leszögezhető: jó iramú, küzdelmes, gólokban gazdag találkozókat követhettek a nézők. Kevés kivételtől eltekintve a papírforma szerint dőlnek el a mérkozések, vagyis az esélyesebb csapatok zsebelik be a győzelemhez járó 3 bajnoki pontot. Az első két forduló mérkőzéseinek legfontosabb mutatói:
I. forduló: Sörsasok - DSE: 7-1, góllövők: Dávid /2/, Csuz, Tóth, Grujic, Fehér, Uhrin, ill. Pál.
Amatőrök - Lökösháza: 3-10, góllövők: Wengerter /2/, Keller, ill. Borsi, Lévai, Kovács /3/, Stir /2/, ifj. Bauer, Bauer, Varga.
Tölgyfa Söröző - Fc Malom: 9-3, góllövők: Popucza M /2/, Resetár /3/, Mózer, Gál /2/, Popucza Gy., ill. Kecskeméti, Lénárt, Kapocsán.
Másnaposak - Cselesek: 3-2, gólövők: Bloch, Gémes, Nádor, ill. Faur, Baráth.
FC Border Guard - Thuróczy Diszkont: 3-11, góllövők: Baráth, Domsik /2/, ill. Gyulai /3/, Stir /2/, Dobay Zs. /4/, Elekes, Hotya.
Ez+Az - Bigi Boy: 8-3 , góllövők: Focht /3/, Somogyi /3/, Germán, Szakadáti, ill. Rádai /2/, Popucza.
II. forduló: Bigi Boy - Cselesek: 7-2, góllövők: Popucza /3/, Rostás R. /3/, Krisán, ill. Szabó, Baráth.
Lakhandy - Sörsarok: 3-9, góllövők: Ancsin /2/, Ferenczy, ill. Tóth /2/, Labos /4/, Csuz /2/, Séllei.
Fc Malom - DSE: 5-6, góllövők: Kapocsán /2/, Lénárt, Már és egy öngól, ill. Pál, Hoffmann, dr. Nagy /4/.
Fc Border Guard - Amatőrök: 4-1 , góllövők: Baráth, Rung, Domsik, Botás, ill. Buksa.
Ez+Az - Tölgyfa Söröző: 2-11, góllövők: Sarkadi /2/, Popucza M., Bálint /4/, Resetár, Popucza Gy., Botás, Gál. 
Thuróczy Diszkont - Másnaposak: 7-2, góllövők: Elekes, Lázok /3/, Dobray Zs., Puskás, és egy öngól, ill. Nádor /2/.
A táblázat ekképpen fest:
1. Tölgyfa Söröző: 2 2 0 0 20-5 6 /+15/
2. Thuróczy Diszkont: 2 2 0 0 18-5 6 /+13/
3. Sörsasok: 2 2 0 0 16-4 6 /+12/
4. Lökösháza: 1 1 0 0 10-3 3 /+ 7/
5. Bigi Boy: 2 1 0 1 10-10 3 /0/
6. Ez+Az: 2 1 0 1 10-14 3 /- 4/
7. Másnaposak: 2 1 0 1 5-9 3 /- 4/
9-8. DSE: 2 1 0 1 7-12 3 /- 5/
8-9. Fc Border Guard: 2 1 0 1 7-12 3 /- 5/
10. Cselesek: 2 0 0 2 4-10 0 /-6/
11. Lakhandy: 1 0 0 1 3-9 0 /-6/
12. Fc Malom: 2 0 0 2 8-15 0 /-7/
13. Amatőrök: 2 0 0 2 4-14 0 /-10/
A gollövők jelenlegi állása: 5 gólos: Dobray Zs. /Thuróczy Diszkont/, 4 gólos: Labos P. /Sörsasok/, dr. Nagy G. /DSE/, Resetár Z. /Tölgyfa Söröző/, Bálint Gy. /Tölgyfa Söröző/.
- b -