Eleki Krónika 2001. február

Elfogadás előtt a költségvetés
Elek Város képviselő-testülete 2000. december 18-ai ülésén a 2000. évi gazdálkodás 3/4 éves helyzetéről szóló tájékoztató elfogadása után tárgyalta a 2001. évi költségvetési koncepciót. A képviselő-testület az előterjesztés alapján megállapította, hogy a rendelkezésre álló források biztosítani fogják az intézmények zavartalan működtetését és a tervezett fejlesztések végrehajtását anélkül, hogy adóemelést, intézményi létszámcsökkentést vagy egyéb megszorító intézkedéseket kellene alkalmazni. A vita során felmerült, hogy a felhalmozási források nagyon szűkösek, ezért a képviselők a tervezés további szakaszaiban a felhalmozási bevételek további feltárására hívták fel a figyelmet. A polgármester a képviselő-testület 2001. február 5-ei ülésére terjesztette elő Elek Város 2001. költségvetéséről szóló rendelettervezetét, melyet a bizottságok véleményeztek, és melynek egyeztetése az intézményvezetőkkel és az érdekképviseleti szervekkel megtörtént. A rendelettervezet szerint a képviselő-testület a Polgármesteri Hivatal és az intézmények együttes 2001. évi költségvetésének bevételi és kiadási főösszege 823.450 eFt, melyből 498.483 eFt a működési célú bevételi és kiadási előirányzat 324.973 eFt a felhalmozási célú bevételi és kiadási előirányzat, amelyből 10.800 eFt a fejlesztési célú tartalék összege.
A költségvetés készítésekor az Országgyűlés által 2000. december 19-én elfogadott a Magyar Köztársaság 2001-2002. évi költségvetéséről szóló 2000. évi CXXXIII. törvényt, valamint a Belügyminisztérium által közölt adatokat vettük figyelembe. Kiadási oldalon 2001-ben 8,75%-os általános keresetnövekedéssel számoltunk, de ezen felül a költségvetési törvény az oktatási, a szociális és egészségügyi ágazatban, valamint a közművelődési- és közgyűjteményi dolgozóknál további illetményemelke- désekről rendelkezett. Mint ismeretes 2001-től a minimálbér 40 eFt, a nyugdíjminimum összege 18.310.-Ft lett. A TB járulék összege 33%-ról 31%-ra csökkent, az egészségügyi hozzájárulás viszont 2001. január 1-jétől 4.200.- Ft/hó. Sajnos a dologi kiadások növekedésére az állam továbbra sem biztosít hozzájárulást, a dologi kiadások növekedése csak saját forrásból valósulhat meg. A lakossági szociális juttatások előirányzatai is nőttek, a rendszeres gyermekvédelmi támogatás helyébe a kiegészítő családi pótlék lépett, melynek összege 2001-ben gyermekenként 4.000.- Ft/hó. A minimálbér emelkedésével megvalósulhat a segély helyett munkát elv, ezért 2001-ben növelni kívánjuk a közcélú munkában résztvevők számát.
Elkezdődik a szennyvízcsatorna IV. ütemének építése és a fejlesztési tervek között szerepel még közlekedési csomópont építése, kisebbségi szobor építése, valamint a belvíz által károsult épületek helyreállításának folytatása.
Fentiekben már említést tettünk arról, hogy közel 11 milliós fejlesztési tartalék is szerepel a költségvetésben, ezt különböző pályázatokhoz önerőként kívánjuk felhasználni. Tervezzük a Széchenyi terv keretében pályázat benyújtását időskorúak otthona, valamint önkormányzati bérlakások építéséhez, továbbá folytatni kívánjuk a járda és útépítéseke, illetőleg elkezdjük új autóbuszvárók kialakítását is.
A képviselő-testület a költségvetéshez további tájékoztató anyagokat kapott , de csak közvetlenül az ülés előtt, ezért úgy döntöttek, hogy a költségvetési rendeletet a következő képviselő-testületi ülésen alkotják meg. A személyi juttatásokkal kapcsolatban viszont olyan határozatot hozott a testület, hogy az intézmények elküldhetik átsorolásaikat 2001. január 1-jéig visszamenőleges határidővel a megemelt bértáblának megfelelően, így márciusban a dolgozók visszamenőlegesen megkapják megemelt illetményüket.

Vidékfejlesztési szolgáltatások
- A közelmúltban a Földművelésügyi és Vidékfejlesztési Minisztérium a SAPARD program közeli indulására tekintettel pályázatot írt ki az országban található mintegy 200, vidékfejlesztési feladatra szerveződött kistérségi önkormányzati társulás részére. A Gyula és Környéke Területfejlesztési és Kistérségi Együttműködési Társulás - amelyhez Elek város is tartozik -, benyújtotta pályázatát, melynek eredményeképpen támogatásban részesült a Pályáztatótól - tájékoztatta az Eleki Krónikát Vígh Károly vidékfejlesztési menedzser, aki további részleteket is feltárt új feladatával kapcsolatosan:
- Az FVM célja az, hogy Magyarországnak az Európai Unióhoz történő csatlakozásáig minden kistérségben létrejöjjön egy olyan non-profit jellegű munkacsoport, amely a vidékfejlesztési célok érdekében szolgáltatás jelleggel szakmai segítséget nyújtson a kistérség vidékfejlesztési stratégiai és operatív programjainak megvalósításához, a SAPARD program és más támogatások igénybevételéhez szükséges szakmai segítségnyújtásban az önkormányzatoknak és a lakosságnak. Kistérségünkben ennek a célnak a megvalósítására egy munkacsoportot hoztunk létre, melynek központja Eleken, a Polgármesteri Hivatalban található, de Gyulán is munkálkodik két kollégám, ugyancsak a Polgármesteri Hivatalban. A munkacsoport különböző szolgáltatást lát el, így többek között információ-szolgáltatást a vidékfejlesztési pályázatok lehetőségeiről és a támogatások elnyeréséhez szükséges eljárásrendről, szaktanácsadást nyújt a vidékfejlesztés kedvezményezetteinek pályázatok megírásához és a támogatásokhoz kötődő eljárásrend betartásához. Fogadóóráinkon kívűl lakossági fórumokat is fogunk rendezni különböző célcsoportok számára, így az intézményeknek, a vállalkozóknak és a társadalmi szervezeteknek. Megtisztelő lenne számunkra, ha minél többen élnének szolgáltatásainkkal, az információkkal, s szeretnénk, ha kihasználnák a lehetőségeket, hogy a vidékfejlesztési célok támogatására kiírt pályázatokból minél többen minél több támogatásban részesüljenek. Ezzel kapcsolatosan várom az érdeklődők megkeresését, valamint munkatársaim is rendelkezésre állnak: Kerekes Éva és Wittmann László az eleki Polgármesteri Hivatalban, valamint Gellén Vencel és Ferenczi László a gyulai Polgármesteri Hivatalban - fejezte be a beszélgetést a vidékfejlesztési menedzser.
- Vné -

Foglalkoztatási helyzetkép
Az aktív munkaképes lakossághoz viszonyítva a munkanélküliség aránya 17-19 százalékos, amely időszakonként állandósul, alkalmanként viszont mintegy 4 százalékos - csökkenés, növekedés - változás tapasztalható. Az említett arány azonban nem fedi hűen a valóságot, hiszen számos munkanélküli nem regisztráltatja magát a munkaügyi központnál, ezért becslések szerint a tényleges munkanélküliek aránya 20-22 százalékra tehető a településen - mondta Székely László az Eleki Polgármesteri Hivatal főelőadója, akinél a közhasznú foglalkoztatás szerepéről érdeklődtünk a munka- nélküliség tükrében.
A közhasznú foglalkoztatás két szempontból is pozitív hatású az önkormányzat számára - tudtuk meg -, egyrészt azért, mert olyan feladatokat is el tudnak látni, amelyeket a költségvetés egyébként nem tenne lehetővé. Másrészt pedig például tavaly (2000-ben) 157 főt tudott foglalkoztatni az önkormányzat átlagosan 4,8 hónapon keresztül, amely egy közepes vállalat foglalkoztatási arányának megfelelő. Az Eleki Polgármesteri Hivatal 1994-től folyamatosan vesz részt a munkaügyi központ által meghirdetett programokban, ilyen például az idősek házi ellátása, az idősek klub szolgáltatási területe, valamint a város fenntartása és üzemeltetése, de az önkormányzati intézmények munkaerő gondjai is mérséklődtek ezáltal; az általános iskoláé, az óvodáké, a városi könyvtáré. 2000-ben a 45 éven felüliek támogatott programjának köszönhetően 25 főt tudott foglalkoztatni az önkormányzat egy éves munkaviszony keretén belül. Emellett sikeresnek értékelhető a roma program is, amely 12 fő hat hónapos foglalkoztatását biztosította. Mint köztudott a településen komoly károkat okozott a belvíz. Az önkormányzati intézményeknél a károk felszámolásában - augusztus 21-jétől november 30-áig - 52 fő közhasznú dolgozót foglalkoztattak az Elekép Kft. szakmai irányítása mellett. A közhasznú foglalkoztatottakról vegyes kép alakult ki. Jónéhány önhibáján kívüli munkanélkülinek sikerült biztos anyagi hátteret biztosítani, viszont az illetékesek olyan tapasztalatokat is rögzítettek, hogy kik azok a személyek, akik az elkövetkezendő programokba nem vonhatók be. Ami az idei tervet illeti, és a foglalkoztatási programot befolyásolja, hogy a munkanélküliek ellátása az Ipari Minisztérium költségvetéséből gazdálkodik, a foglalkoztatási alap viszont a Szociális és Családügyi Minisztériumhoz tartozik. Ennél fogva a foglalkoztatási lehetőség is kettős: egyrészt marad a munakügyi központ keretében, másrészt pedig a rendszeres szociális segély feltételeként megszabott 30 napos foglalkoztatást a foglalkoztatási alapból fedezik. Az eleki önkormányzat 2001-ben 20 főt alkalmaz 10 hónapon keresztül, míg a foglalkoztatási alapból közcélú munkára 160-170 főt, ezen kívül a belvízkárok felszámolási programjában (amely áthúzódott erre az évre) előreláthatólag március elejétől május végéig 50-60 fő munkanélkülit tudnak biztos keresethez juttatni. Ezzel párhuzamosan a roma program, amelyet a munkaügyi központ is támogat, remélhetőleg további pozitívumokat tartogat. Az önkormányzat Rocskár Jánosné személyében területi foglalkoztatási menedzsert alkalmaz, akinek hatásköre Elek mellett Kétegyházára és Lőkösházára is kiterjed.
B.N.

Megújult a Városi Könyvtár
Örömmel értesítjük a város lakosságát, de különösen azokat, akiknek már nagyon hiányzott a szellemi táplálék, hogy ismét szeretettel várunk mindenkit a felújított, megszépült könyvtárba.
A hosszas zárva tartás okait szeretnénk leírni, hiszen 12 éve volt ilyen utoljára. Köztudott, hogy a városunk állami támogatást kapott arra, hogy a belvíz sújtotta épületeket helyreállíthassák mind a magánszemélyek, mind pedig a közintézmények. Így jutott ebből a forrásból a könyvtárnak is. Reggelente - munkába indulva - láttam, hogy a gimnázium épülete egyre szépül. Másik alkalommal az I-es számú Óvoda épülete körül láttam a munkásokat. Örültem, hogy ezek az intézmények is sorra kerültek, hiszen azok is eléggé siralmas állapotban voltak már. Titokban gondoltam, de jó is lenne, ha a mi intézményünk is kívül-belül megújulna, mert évek óta nem jutott pénz a tatarozására. A fohászom meghallgatásra talált. Megjelentek a város vezetői a kivitelezőkkel és megállapították, hogy valóban ráfér erre az épületre is egy alapos karbantartás. Először csak a külső rész került szóba, de miután körülnéztek a belső térben is, megkaptuk 2 nap múlva az értesítést, hogy pakolhatunk össze, mert belül is elkezdődnek a munkálatok. Boldog voltam, bár tudtam, hogy hatalmas feladat előtt állunk, hiszen 25 év alatt megéltem már egy pár meszelést, mázolást...
Egy hét alatt - közhasznú dolgozók segítségével - kiürítettük a könyvtárt. Dobozok halmaza, bennük könyvekkel, átkerültek a szomszédos mozi épületébe, ott vártak addig, míg most, az átköltözéskor kiszabadítottuk őket. Ott várakoztak a polcok és az asztalok is egymás mellett. Az egyéb eszközöket és berendezési tárgyakat az udvari raktárakban helyeztük el. Az udvarban is kaptunk egy új raktározási helyet, mivel a volt tüzelőraktár funkciója - a gázfűtésre történt átállás miatt - megszűnt. Éppen emiatt a 3 db, évekig kellemes meleget árasztó cserépkályhákat is lebontották, ezáltal bővült a területünk. Helyükre katalógus-szekrényt és polcokat állítottunk. Jelenleg az utómunkálatok folynak, míg minden újból a helyére kerül. Február 22-én megnyitjuk az ajtót minden érdeklődő előtt.
Köszönetemet szeretném kifejezni a város önkormányzatának, főleg azoknak a személyeknek, akik közvetlenül irányították a munkálatokat, az ELEKÉP vezetőinek a koordináló szerepért, valamint azoknak a munkásoknak, akik lelkiismeretesen végezték el a rájuk bízott feladatokat. Köszönet az asztalosmunkát végzőknek, ők segítették a polcok összeszerelését is, valamint a Turóczy házaspárnak, akik a könyvek tárolására - hónapokra - adták kölcsön a ládákat.
Külön köszönöm a két mellettem dolgozó kolleganőm- nek az önzetlen segítséget, akik még szombaton és vasárnap is bejöttek, hogy haladjon a munka, és nem riadtak vissza a cipekedéstől sem.
Utoljára hagytam, de szándékosan tettem, hogy megköszönjem az Eleki Németek Egyesületének azt, hogy e hosszú idő alatt helyet biztosítottak számunkra a Német Közösségi Házban, ahol zavartalanul végezhettük a 2000. év végi feladatainkat. Örömmel tölt el, hogy Eleken mégis fontosnak tartják a könyvtár létét. Ígérem, hogy mi ezután is igyekszünk minden oda belépőnek tudásunknak megfelelően segíteni.
Nádor Mária
könyvtárvezető

Kezdő ülés
2001. január 22-én tartotta első ülését az eleki Német Kisebbségi Önkormányzat Nádor Mária elnökletével.
Az ülés elején az 1/2001 (2001. I. 22.) sz. NKÖ. határozattal egyhangúlag a jelenlévők elfogadták az önkormányzat költségvetését.
Utána Nádor Mária beszámolt arról, hogy az idén Strifler József kapta meg a legmagasabb német kitüntetést, az Ehrennadel in Goldot. (Mi is szívből gratulálunk neki!) Strifler József már több mint húsz éve képviseli különböző fórumokon a helyi németséget.
Majd az alelnök arról szólt, hogy az önkormányzat vásárolt öt darab Közép-Békést bemutató könyvet, ebből egy-egy darabot kap Strifler József, Reisz György, a német óvoda, az általános iskola és a kisebbségi önkormányzat.
A képviselők nagy érdeklődéssel hallgatták meg a már lemondott elnök, Reisz György beszámolóját. A volt elnök azt is elmondta, lemondásának fő oka az egészségügyi állapota, de szólt arról is, hogy nem régen volt Riedenben is, illetve beszélt Schimpl Veronikával is, aki megígérte, hogy az eleki tánccsoport étkezését is biztosítják Németországban.
Ezek után Nádor Mária felolvasta a 2/2001 (I.22.) sz. NKÖ. határozatot, melyben a képviselők megköszönik a korábbi elnök eddigi áldozatkész munkáját. (A jelenlévők most is kifejtették sajnálatukat Reisz György lemondása miatt.)
Szó volt még arról is, hogy január 8-án nyolcan képviselték az egyesületet és az önkormány- zatot a cigány bálon. Az idén Kétegyházán február 17-én, Eleken pedig február 24-én lesz svábbál. (Sajnos az eleki román bál és a kétegyházi svábbál időpontja megegyezik, így az elekiek csak az utóbbin tudnak jelen lenni.)
A képviselők megtudták még azt is, hogy valószínűleg Heinek Ottó eljön a február 24-ei eleki svábbálra, így hivatalosan is tudunk tárgyalni az itteni német emlékhelyről. Február 6-án pedig az eleki Német Egyesület hívta meg a kisebbségi önkor- mányzatot, hogy számoljon be 2000-ben végzett tevékeny- ségéről.
Rapajkó Tibor

Míg tart a farsang, áll a bál
A 2001. február 17-én a “Reibel Mihály” Művelődési Központban megtartott hagyományos román batyus bál megrendezését az Eleki Román Kisebbségi Önkormányzat vállalta fel. A szervezésben jó partnernek bizonyult az Eleki Román Hagyományőrző Egyesület tagsága, a “Turla György” Néptáncegyüttes, de tetemes részt vállalt a román iskola is.
Elek egyik romániai testvérvárosa - Borossebes - népes delegációval érkezett és vett részt a bálon, mely küldöttségnek Marius Lambing polgármester úr volt vezetője. A bált megelőzően rövid látogatást tettek városunkban: megtekintették a római katolikus templomot s az ott újból látható, lökösházi alkotóművész - Corvus Kora Róbert - az István király megkoszorúzása című monumentális festményét. Erre az alkalomra Kecskeméti János, városunk polgármestere vállalta az “idegenvezetést”. 
Az eleki Román Kisebbségi Önkormányzat székházában dr. Szelezsán János elnök fogadta a delegációt és adott tájékoztatást a helyi románság helyzetéről, sikereiről és gondjairól. Ezután baráti hangulatú közös vacsorán beszélgetéssel, eszmecserével folytatódott a program. A borossebesi zenészek azonban hamarosan a művelődési központba igyekeztek: az erősítő berendezést és hangszerek hangolását igyekeztek beállítani.
A bált dr. Szelezsán János úr nyitotta meg. Név szerint üdvözölte a különböző - országos, megyei és helyi - elöljárókat, vezetőket, kisebbségi önkormányzatokat, s természetesen a helybéli bálozókat. Öröm volt látni, hogy a szép számban más vidékekről érkezők is otthonosan érzik magukat, zömmel nem először vesznek részt az eleki román bálon, kedves, visszatérő vendégek. Közöttük neves folkloristákat, néptáncosokat, népzenészeket is üdvözölhettek.
A nyitótáncot a hagyományőrző egyesület és a “Turla György” Táncegyüttes kiváló táncosai adták, köztük több kitüntetett néptáncossal. A bál színvonalát emelte a borossebesi énekesek közül Hanni Lambing /mellesleg a borossebesi polgármester úr leánya/ , valamint Sandu Pop.
Éjfélkor tombola sorsolására került sor. A jelentős, mintegy 20.000.- Ft értékű tárgynyeremények mellé Árgyelán György, a művelődési központ igazgatója 2 db /egyenként 40.000.- Ft értékű/ autóvezető tanfolyamon való részvételre jogosító utalványt ajánlott fel, amire nyugodt szívvel mondhatjuk, hogy “ez aztán tényleg nem semmi!”
Összegzésként elmondható, hogy az idei román bál nemigen maradt el a korábbiaktól. A közönség elegáns és jó hangulatú, táncos kedvű, a zenekar és az énekesek kiválóak voltak. Önfeledt szórakozásnak lehettek részesei a román báli farsangolók.
T.R.K.

Élő kapcsolatok
A közelmúltban Nyitrai Imre, a Szociális és Családügyi Minisztérium helyettes államtitkára küldöttséget fogadott, amely összefüggésbe hozható az Országos Cigány Kisebbségi Önkormányzatok Érdekvédelmi Szövetség megalakulásával. A küldöttség eleki tagjai voltak: Drágos József (az érdekvédelmi szövetség elnökségi tagja, az Eleki Cigány Kisebbségi Önkormányzat elnöke, a városi önkormányzat szociális bizottságának elnöke), Seeberger Netta (a Családsegítő és Gyermekjóléti Szolgálat vezetője), valamint a közművelődés területéről Topa Sándorné. Drágos József lapunknak elmondta, hogy a munkajellegű megbeszélésen a helyettes államtitkár számára a kisebbséget érintő terveket, javaslatokat vázolták fel, annak szellemében, hogy a 2001/2002-es költségvetés elkészítésekor és a pályázati lehetőségeknél az ajánlásokat figyelembe veszik. Drágos József hangsúlyozta, hogy ez a kezdeményezés teljesen új, hiszen az eddigiek során például a kisebbségi önkormányzatok a városi képviselő-testülettel egyeztetve, a testület pályázhatott. Ezentúl a kisebbségi önkormányzatok és a civil szervezetek is megtehetik ezt a képviselő-testület támogatásával. A kisebbség képviselői nyomatékosították, hogy a cigányság társadalmi felzárkóztatását az intenzívebb foglalkoztatásban - közmunkaprogram - és a tanulásban látják. Topa Sándorné a nemzetiségi tánccsoportok (ruha) támogatásának, valamint az óvodai oktatás fontosságát ecsetelte Nyitrai Imre, helyettes államtitkárnak.
B.N.

Fásítási program előtt
Az Eleki Polgármesteri Hivatal mindig is megkülönböztetett figyelmet szentelt a település arculatára. Ennek szellemében fásítottak, parkot csinosítottak, virágágyásokat helyeztek el a város főterén. Az utóbbi időben azonban éppen e folyamat ellenkezője játszódik le, egyre több fa kerül kivágásra. Ennek megértése végett kerestük fel Székely Lászlót, az Eleki Polgármesteri Hivatal főelőadóját.
Székely László a témával kapcsolatban elmondta, hogy az elmúlt évben a belvíz, majd pedig a nagyméretű szárazság komoly gondokat okozott, amely nem csak a kiskertek gyümölcsfáira, hanem az azon kívüliekre is hatással volt, alaposan megtizedelve az állományt. Emellett az egyéb beruházási programok - szennyvízcsatornázás, telefon- és gázvezeték kiépítése, a kerékpárút létesítése - is tovább rontottak a helyzeten. Nem beszélve arról, hogy monília nevű betegség is komoly károkat okozott a Kétegyházi úton található berkenyefa sorban. Összességében mintegy 250 fa került, vagy a közeljövőben kerül kivágásra. E sajnálatos intézkedés a Gyulai út és a Lőkösházi út egy részét érinti, a Hősök útján lévő ligetben faritkításra kerül sor, elsősorban azért, mert a nagylombú, nagy életteret kívánó fák (hárs, platán, tölgy) árnyékában számos fa csak vegetálásra ítéltetett, ésszerűbb inkább kivágni őket. Valamennyi kivágott fa helyére új fát ültetnek, a fásítási program tavasszal és ősszel valósul meg. E program lebonyolítása nem látszik zavartalannak, mert a DÉMÁSZ Rt. és az önkormányzat között bizonyos nézetkülönbségek vannak. A áramszolgáltató több, a vezeték alatt lévő fát megcsonkított, ezért valószínűleg a vezeték alá kis méretű, cskély lombozatú fát ültetnek. Sajnálatos módon a lakosság egy része kezdeménye- zést indított a nagyméretű fák kivágására, az okot a lehulló lombozat jelenti.
A fásítási program pályázati erőforrásból, egyéb országos, illetve megyei fásítási program- mal, valamint önerőből kívánja megvalósítani az eleki önkormányzat. A megyei kezdeményezésnek köszönhe- tően több őstermelő jutott akác- és nyárfa csemetéhez.
A polgármesteri hivatal illetékesei ezúton szeretnék tájékoztatni a lakosságot, hogy a közterületen, a házak előtt végzett munkálatokat követően az árkok befedését, az átjáró kiépítését el kell végezni, a fák kivágása pedig engedélyköteles, az engedélyt a polgármesteri hi- vatalban lehet igényelni.
B.N.

Növekvő folyamat
A mezőőri szolgálat személyi összetételében változás történt az elmúlt esztendő júliusában, Kovács Ferenc helyett Papp László, mellette még Suhajda Attila látja el a feladatokat. A 2000-es évben is, a hagyományoknak megfelelően, a téli hónapokban fa, a nyári-őszi időszakban pedig a terménylopások a jellemzőek. Tavaly 17 esetben jelentettek tulajdon elleni szabálysértést, illetve indult eljárás az elkövetőkkel szemben, akiket pénzbírsággal sújtottak. Statisztikánál maradva: 1999-ben négy törvény- telenséget jegyeztek.
B.N.

Továbbképzésen jártunk
Az Európa Fórum: Az Európa Házak Nemzetközi Szövetsége (FIME) Németországi Intézményeinek Magyarországi Titkársága Szakmai Képzési Információs Szolgálata által meghirdetett továbbképzési programon iskolánkból öt fő vett részt. A továbbképzés helyszíne az Európa Házak Nemzetközi Szövetsége luxemburgi és németországi intézményeiben volt. Mindnyájan nagy izgalommal és várakozással készültünk a január 28-tól február 4-ig tartó programra. Az egyik ok talán az volt, hogy hasonló lehetőségre az iskola életben még nem volt példa, a másik pedig a nagy távolság és a számunkra ismeretlennek tűnő másság. Számbavettük mit is tudunk Luxemburgról. Milyen lehet ott tanítani, milyenek a gyerekek, milyen felépítésű az iskolarendszer, hasonlít e a mienkhez? Az Európai Unióhoz való csatlakozás mindannyiunk számára teljesen világos képet fest a további feladatokról, hiszen ezért is kell állandóan korszerűsítenünk oktatási rendszerünket, hogy az itt képzett szakemberek majdan megfelelő tudással felvértezve tudjanak munkát vállalni külföldön - ahol tovább öregbíthetik a magyar oktatás színvonalát.
Az indulás 28-án este 19 órakor volt Budapestről a Déli pályaudvar elől. Az autóbusz - a hazai NATO csapatok hivatalos szállítójának tulajdona - emeletes, összkomfortos volt. Január 29-én a délutáni órákban érkeztünk meg Luxemburgba, ahol a Hotel Campanile Luxemburgban szállásoltak el minket. Még ezen a napon bemutatták a fővárost és az Európai Uniós negyedet.
Kedden, 30-án reggel 9 órától kezdődött a komoly munka. Előadás hangzott el Alain Tandel az Institut d’ Europe igazgatójának tolmácsolásában “Milyen képzési formák segítik az iskolai és az iskolán kívüli interkontinentális tanulást?” címmel.
Ludwig Haas az Europa-Schule vezető tanára a tantervről, a pedagógiáról és a nevelési programról szólt az eurodiplomaták gyermekeinek nemzetközi iskolájában. Késő délután a programban Trier császárváros bemutatása szerepelt.
A következő napon M. Claude Boever a luxemburgi Művelődési, Ifjúsági és Sport Minisztérium főtanácsosa tartott tájékoztatót az iskolarendszerről, tantervekről, értékelésről, minőségbiztosításról.
Délután az Európai Bizottság székhelyén H. Georges Weyrich, a Külkapcsolati Szolgálat munkatársa tartott előadást az Európai Unióról.
Február 1-jén M. Alain Massen, az Orvosok Határok Nélkül Szövetség munkatársa tartott nagysikerű előadást “A fiatalkorúak mentális és lelki állapotáról”.
Délután Németországba indultunk, útközben megismerkedtünk Koblenz nevezetességeivel majd a Bad Marianbergi Europa Haus-ba érkeztünk, ami most ünnepli fennállásának 50. évfordulóját.
A napok egyre fogytak, már pénteket írtunk és nem fogytunk ki a szakmai és kulturális programokból. Josef Leisen a Pedagógiai Főiskola egyik szakmai vezetője szólt a tantervekről, értékelésről a reformokról, a pedagóguskérdés aktuális feladatairól. A délután Westerwaldban telt, este pedig a hachenburgi ciszterci apátságban a szerzetesek latin gregorián vesperásán vettünk részt. (Felejthetetlen élmény volt.)
S elkövetkezet az utolsó nap, még egy nagyon komoly előadás: Hubert Luszczynszki főtanácsos tartott a tanügyigazgatásról a minőségbiztosításról előadást.
Az előadások során nagyon sok új ismerettel gazdagodtunk. Megismertük az ottani iskolastruktúrát, a magas követelményszinten, a nyelvtanulás mind nagyobb szükségességét, a fiatalokkal való foglalkozás lehetőségeit, a minőségbiztosítást, hogy csak néhány témát emeljek ki. Láttuk, hogyan működik az Europa Schule 3600 tanulóval, milyen az életszínvonal, s hol foglalnak helyet a pedagógusok megítélésében. Csak érdekességként említeném, hogy az iskola hatalmas udvarán valaki megkopogtatta a hátam, és boldog sziá-val üdvözölt. Magyar apa és norvég anya kislánya Veronika volt, akit a papa megtanított magyarul. Közben megismertük a németországi telet, két napig csodálatos hóesést láthattunk, ami számunkra lassan látványossággá válik. Útközben Limburg csodálatos városát is láttuk, és lassan-lassan visszaindultunk Magyarország felé. Kicsit fáradtan, álmosan értük el az országhatárt, gondolatban már mindnyájan itthon jártunk. Az ott szerzett tapasztalatokról nevelőtestületi értekezleten számoltunk be, hozzátéve az itthoni hasznosításról elképzelt lehetőségeket.
Lantos Mihályné
középiskolai tanár
2001/2002-es iskolaévben a 
Mezőgazdasági és Ipari Középiskolában az alábbi képzések indulnak:
8 osztályt végzetteknek (szakmunkásképzés):
Állattenyésztő (4 éves), baromfi és kisállattenyésztő (4 éves), lótenyésztő (4 éves), méhész (3 éves), vadász, vadtenyésztő (4,5 éves), gyorsétkeztetési eladó (3 éves), szakács (4 éves), nőiruha-készítő (4 éves).

10 osztályt végzetteknek:
Állattenyésztő (2 éves), lótenyésztő (2 éves), szakács (2 éves), nőiruha-készítő (2 éves).

Érettségizetteknek:
Állattenyésztő (2 éves), lótenyésztő (2 éves), szakács (2 éves), nőiruha-készítő (2 éves), méhész (1 éves), mezőgazdasági technikus (2 éves), biotermesztő (1 éves, szakmai előképzettség szükséges), lótenyésztő technikus (1 éves, szakmai előképzettség szükséges).
A szakmunkásképzés 9-ik és 10-ik osztállyal kezdődik. Ebben a két évben heti 4 napon át elméleti képzés folyik. Tantárgyaik: magyar, történelem, matematika, fizika, kémia, biológia, földrajz, számítástechnika, testnevelés és választott szakmák megfelelő pályaorientációs elmélet, idegen nyelv. Minden héten egy napot pályaorientációs gyakorlatokkal töltik el a diákok, ahol betekintést nyerhetnek leendő szakmájuk gyakorlati fogásaiba is.
A 9-ik és 10-ik osztály (vagy az érettségi) sikeres elvégzése után kezdődik el a szorosan vett szakmai képzés. A 11 és 12-ik osztályban kéthetes ciklusokban folyik a tanítás, 4 nap elméleti foglalkozás és 6 nap gyakorlat követi egymást. Az elméleti órákon már testnevelésen és osztályfőnöki órán kívül kizárólag szakmai tárgyakat tanulnak. A gyakorlatokat az állattenyésztők és lótenyésztők az iskola jól felszerelt tangazdaságában végzik. A nőiruha-készítők a Gyulai Szabók KTSZ eleki üzemében dolgoznak, míg a szakácsok gyakorlataik egy részét az iskola tankonyháján, másik részét termelő üzemekben végzik.
Kollégiumi elhelyezést térítésmentesen, étkezést mérsékelt térítési díjért minden igénylő tanulónak biztosítani tud az iskola.
Kiemelt feladatának tartja az iskola, hogy tanulóit felkészítse a külföldi munkavállalás lehetőségére (német nyelvterületen).

Köszönet a Radnai házaspárnak!
A köszönő szóval gyakran elkésünk, sajnos néha adósak is maradunk. Ezért hát jól jön az, ha mulasztásainkra valaki idejében figyelmeztet... Idestova fél évszázad messzeségéből próbálom előhívni emlékeim féltve őrzött rejtekeiből Radnai Lászlónét, a nagyon kedves, jólelkű Margó tanító nénimet, és Radnai Lászlót, iskolánk akkori, jólelkű, szépszavú igazgatóját. Igyekszem vallomásra bírni a múltat, s bár a fél évszázad sokmindent feledtet az emberrel, de az első tanító nénit sohasem! Most nincs ugyan semmiféle apropója írásomnak - nincs pedagógus nap, évnyitó vagy évzáró ünnepség -, s mégis! Netán azért, mert így, az élet derekán az ember már gyakorta inkább visszafelé tekint, mint előre... /S nem feltétlenül önszántából.../ S ha írásról szólok, ki másra gondolhatok, mint akitől ezt a tudást kaptam, kaptuk, mint Margó nénire?
Az 1953-ban datált általános iskolai bizonyítványom első lapján Margó tanító néni gyöngybetűs bejegyzéseit nézegetve ma is az akkori kisdiák büszkeségét érzem, hiszen az első sikerélményeket jelentették a példás, jeles, kitűnő osztályzataim. Akkori igazgatónk - Radnai László - aláírása is ott van, s ma is megismerném az aláírását bárhol.
Aztán a második osztályba léptünk - immár írástudóként -, majd tovább. Egészen a ballagásunkig, mely az addig vezető nyolc év alatt más tanítókat, tanárokat is megismerünk és megszerettünk, becsülünk a mai napig. Azért valahogy mégis az első tanító néni volt a legfontosabb az életünkben, hiszen ő alapozta meg a tudás, a megismerés vágyát bennünk. Margó néni a mi, jóval 30-as létszám fölötti osztályunkban - emlékezetem szerint - mindig mosolygós, nyugodt és kedves volt velünk. Nem emlékszem egyetlen alkalomra se, hogy hangosan, idegesen, netán “kiborulva” láttuk volna. A nagy osztálylétszám ellenére is tudott személyre szólóan foglalkozni velünk. Pedig, lány létünkre is, mi sem voltunk jobbak a “Deákné vásznánál...”
Az Eleken töltött sok-sok dolgos évük alatt bizonyára többszáz /ezer?/ kisgyermeknek adta az írás, olvasás, számolás alapismereteit olyan alapossággal, amelyre már csupán építkeznünk kellett. A hajdani diákotthoni tennivalókból is bőven kivette a részét.
A kedves Laci bácsi minket ugyan közvetlenül nem tanított, de mindig éreztük odafigyelését, törődését, az irányunkba megnyilvánuló kedvességét, szeretetét. Korabeli általános iskolai bizonyítványokból az derül ki, hogy Laci bácsi az 1948/49-es tanévtől az 1952/53-as tanévig volt igazgatója az általános iskolának, 1956/57-től az 1972/73-as tanévig pedig igazgatóhelyettes. Mindent összevetve láthatjuk, - a bizonyítványok tanúsága szerint -, hogy mintegy 25 évet dolgozott az eleki iskola élén. Ugyanakkor 1951-től /a volt Ipartestület székházának felújítása után, amelyben a háború utáni első kultúrház létesült Eleken/ népművelői feladatokat is ellátott, tehát a kultúrház első igazgatóját tisztelhetjük személyében. Sokszáz akkori eleki gyermek - akik ma már inkább nagyszülők, mint szülők - , gondol szeretettel rájuk és őrzi emlékezetében a kedves Radnai házaspárt. Ma már mindketten nyugdíjasok, leányuk - Ildikó - közelében, Budapesten élnek, elfogadható egészségben. Ők sem feledték el Eleket, az elekieket, hiszen ma is gondosan őrzik kapcsolatukat, barátságukat például Zimmermann Feri bácsival és családjával. Mi, volt tanítványaik ezúton is megköszönjük áldozatos munkájukat! Szívem szerint tettem eleget rövid írásommal többek kérésének. Bízunk abban, hogy személyesen is megtehetjük, amikor legközelebb Eleken járnak. Jó egészséget, boldogságot, szép éveket kívánunk szeretettel Margó néni, Laci bácsi!
T.R.K.
Színvonalas vetélkedő
A Reibel Mihály Városi Művelődési Központban tartották meg a Magyar Kultúra Napja tiszteletére rendezett vetélkedőt. A megmérettetésben több mint 100 - általános iskolás, román általános iskolás, mezőgazdasági és ipari középiskolás - versenyző képviseltette magát. A színvonalasan előadott versenyszámok után az egyes kategóriákban a következő dobogós helyezési sorrend alakult ki: versmondás 2. osztály: 1. Szász Zoltán, 2. Gyebnár Mária, 3. Kecskés Róbert; 3. osztály: 1. Turóczy Judit, 2. Pinti Boglárka; 4. osztály: 1. Csontos Renáta, 2. Lázok Márió és Balogh Aphrodité, 3. Fűr Anikó; 5. osztály: 1. Piroska Elemér, 2. Brindás Orsolya, 3. Ramasz Beáta; 6. osztály: 1. Gulyás Andrea, 2. Rocskár Vivien, 3. Buksa Sándor; 7-8. osztály: 1. Piroska Edina, 2. Tokai Gyöngyvér, 3. Radnóti Janka. Középiskolások: 1. Toma Mária, 2. Szilágyi Anikó, 3. Huszár Beáta. Ének kategóriában, 2-3. osztály: 1. Sarkadi Zoltán, 2. Farkas Ádám. Kiemelkedő teljesítményéért a zsűri különdíjban részesítette prózamondásban Kiss Kittit, Tóbiás Sándort, versmondásban Cinanó Ilonát, Cercera Esterát, tánc kategóriában Tóbiás Zsoltot, Körömi Tamást, Huszár Beátát, furulya kategóriában Ramasz Beátát, zongora kategóriában Turóczy Tündét és Turóczy Juditot, Virág Gellértet, ének kategóriában Forgács Katalint. Emléklapot kapott a román általános iskola néptánc-, és az általános iskola népdalénekes csoportja, valamint a középiskola színjátszó köre.
A Művelődési Központ által felajánlott agyagfigurákat és okleveleket Árgyelán György, az intézmény igazgatója nyújtotta át a versenyzőknek.
B.N.

Életalapú foglalkoztatás
Anyai nagyapám hosszú évegik szívproblémával küszködött, számos esetben nagyanyám masszázsának köszönhetően nem “lépett” át azon a mezsgyén, amelyet élet és halál választóvonalának is nevezhetünk. De nem csak ennek tudható, hogy nagyapám évekig a családja körében élhetett, hanem amikor teljes lehangoltsággal elment az orvoshoz, és ott elpanaszolta búját-bánatát, az orvos azt ajánlotta neki, hogy valamivel foglalja el magát és ne gondoljon a betegségére. Nagyapám szerencsére hallgatott az orvosi tanácsra. A foglalatosság tehát nagyapám életében életelemnek bizonyult. Valóban ilyen fontos szerepet játszik az ember életében a tevékenység. E kérdéssel kerestük fel az eleki Szociális Otthon Semmelweis utcai részlegében Resetár Andrásné (30 éve) és Tapasztó Jánosné (2 éve) foglalkoztató nővéreket, akik megerősítették a feltételezést. Elmondták, hogy tapasztalataik szerint a lakók - pszichiátriai gondozottak - számára a különböző foglalkozások szinte az életalapot jelentik. A foglalkozás élmény, sikerélmény hordozója, amely minél tovább képes megtartani az ember munkaképességét. A foglalkozásokat természetesen nem lehet egységesen csoportosítani, alaposan meg kell ismerni a lakókat, a lelkivilágukat. A jó nővér egy kicsit lélekbúvár is. És akkor válik valaki jó nővérré, ha három műszakban dolgozik, és alapjaiban ismeri meg az intézményt, annak működését, a lakókat, az adott életformát. Mert tudni kell, hogy a szociális otthon nem csupán egy általános objektum, hanem az otthont helyettesíti. A hazalátogató lakók visszajövetelkor sokszor nyomatékosítják: “... jobb itt, mint otthon...”. Az eleki intézményben éves foglalkoztatási programban gondolkodnak, amely azután havi, heti, napi részletre egyszerűsödik. És sokoldalú szegmensre osztódik. Az értelmi fogyatékosoknál szinte személyre szabottan kell megválasztani a foglalkozást, velük gyurmáznak, képeket ragasztanak, természetes anyagokból gyöngyfűzért készítenek, e mellett az írást gyakorolják, a lakók levelet írnak, könyvből másolnak vagy rajzolnak, festenek, hogy ne felejtsék el ezen képességeiket. Azután mások - mintegy 25 fő - a szőnyegkészítés alapfázisában tevékenykednek. A téli hónapokban elsősorban a kulturális foglalkozások viszik a főszerepet, a lakók számára vers- és prózamondó versenyt hirdetnek, szellemi totót oldanak meg, a házibajnokság legjobbjai természetesen jutalomban részesülnek. Azután vannak, akik a zene-tánc csoport köré vonzódnak. Magától érthető- dően a névnapokat ünnepélyes keretek között tartják meg. Nyári időszakban a lakók többet tartózkodnak a szabadban - egyébként is heti két alkalommal séta szerepel a programban -, ekkor a különböző sportágak viszik a prímet, mint a lengőteke, asztalitenisz, röplabda, labdarúgás, súlylökés, mezei futás. A nyári olimpia évében immár hagyományosan az ország pszichiátriai intézményei is olimpiát tartanak, így volt ez 2000-ben is. A mintegy 40 fős eleki különítmény jól szerepelt a fővárosi seregszemlén, lengőtekében Sallai Péter bronzérmes lett, kötélhúzásban a női csapat a dobogó legmagasabb fokára állhatott. Az összteljesítmény alapján az elekiek az előkelő harmadik helyen végeztek. Az egy-két napos, de akár egy hetes kirándulás is a foglalkozás szerves részét képezik. Az elekiek többek között eljutottak Zalaegerszegre, Pécsre, Egerbe, Debrecenbe, Sopronba, a Hortobágyra. Az eleki intézményben heti egy alkalommal mintegy 25 fős énekkar bontogatja szárnyait, de működik színjátszó- és hittanos csoport is.
Az eleki intézmény gyümölcsöző kapcsolatot ápol a gyulai kórház munkaterápiás osztályával, így részt vesznek egymás rendezvényein.
B.N.

ELEKI GAZDA SAROK
Zámbó András szaktanácsadó mezőgazdasági rovata
Néhány gondolat a külső üzletrész tulajdonról
A szövetkezeti külső üzletrész tulajdonosok helyzetén segít a parlament által elfogadott új törvény. A Magyar Közlöny 2000. évi 129. számában megjelent jogszabályból kiderül, hogy hátrányos jogi helyzetük megszűnik. A jövőben a nem tagi tulajdonosoknak is szavazati joguk lesz a közgyűléseken.
Sokan kérdezték a közelmúltban, hogy vajon kikre vonatkozik a nemrég napvilágot látott törvény a szövetkezeti külső üzletrészekről. Az Országgyűlés által tavaly decemberben elfogadott törvény hatálya azokra a szövetkezetekre terjed ki, amelyek árbevételének több mint a fele mezőgazdasági termelésből származik, és amelyek a törvény hatálybalépésekor, azaz 2001. január elsejéig nem töröltek a cégnyilvántartásból. Továbbá azokra, amelyek január elsejéig nem döntöttek arról, hogy átalakuljanak valamilyen gazdasági társasággá.
A törvény kimondja, hogy a szövetkezet köteles megvásárolni az alanyi jogú kívülálló tulajdonosok üzletrészeit a vagyonnevesítéskor megállapított névértéken. Első körben azok juthatnak pénzükhöz, akik a szövetkezetekről szóló 1992. évi I. törvény végrehajtásáról és az átmeneti szabályokról szóló 1992. évi 11. törvény alapján kívülállóként jutottak üzletrészhez, illetőleg azok örökösei. Tőlük 2001. július elsejéig kell megvásárolni az üzletrészeket. A többi alanyi jogú üzletrészestől, tehát aki szövetkezeti tagtól örökölt, vagy aki a vagyonnevesítéskor a szövetkezet tagja volt, de kilépett 1999. december 31-ig, 2002. július elsejéig kell megvásárolni az üzletrészeket.
Azokat az alanyi jogú külső üzletrész-tulajdonosokat, akik élni akarnak a lehetőséggel. Igényeiket a területileg illetékes földművelésügyi hivatalhoz kell benyújtaniuk 2001. május 31-ig. A hivatal megvizsgálja, hogy az igény jogos -e, s ha igen, akkor felszólítja a szövetkezetet, hogy az összeget tizenöt napon belül utalja át a földművelésügyi hivatalnak.
Ha az igénybejelentés jogszabályba ütközik, a hivatal elutasító határozatot hoz. A pénzt a hivatal folyósítja, miután az üzletrész tulajdonossal megköti a szerződést a szövetkezet nevében.
Ha szövetkezet a vételárat saját forrásból nem tudja kifizetni, akkor az államtól kamatmentes kölcsönt kaphat. A földművelésügyi hivatal az adásvételi szerződést megküldi az APV Rt-nek, amely az állami vagyon értékesítéséből befolyt összegből folyósítja majd a vételárat. Ezt az összeget a szövetkezetnek egy éven belül, kamatmentesen kell visszafizetnie. Az államot a kifizetett vételár erejéig a szövetkezet vagyonát terhelő zálogjog illeti meg. A törvény hatályba lépésével egyidejűleg az üzletrész tulajdonos, aki nem tagja a szövetkezetnek, a közgyűlésre és a küldöttgyűlésre vonatkozó szabályok alkalmazása szempontjából a taggal azonos jogokat élvez.
Az igénylések lebonyolításával kapcsolatos kérdések tisztázása a kormány hatáskörébe tartozik. A kérdés várhatóan a közeljövőben rendeződik, a jogos igények kielégítése ezután rövidesen megtörténhet.

Szóvá tesszük
Korábbi lapszámunkban szóvá tettük a Bajcsy-Zsilinszky Endre utca helytelen feliratozását. Ugyanilyen helytelen írásmódot találhatunk Békés Megye telefonkönyvében Elek címszó alatt, ami a Gerolzhofen negyedet illeti. Hosszú évek óta senki nem vette a fáradságot, hogy - mint illetékes /vajon ki ő?/ - a mindenkor megjelenő telefonkönyvben kijavíttassa a következetesen Gerolczhofen utcának titulált negyedet. Ebben az esetben a hiba kettős: NEM Gerolczhofen, hanem Gerolzhofen! Köztudottan Elek németországi testvérvárosáról elnevezett “T” alakú településrészről van szó. S itt a másik hiba: NEM utca a neve, hanem negyed!
A németek - a “francz” tudja miért? - de nem használják az ősi, magyaros “cz”-s szerkezetet, írásmódot, nekünk pedig illik a testvérváros nevét helyesen tudni leírni! Még a telefonkönyvben is...
Ami a továbbiakat illeti: városunkban vannak utak /pl. Lőkösházi, Kétegyházi, Gyulai, Ottlakai út/ elnevezések, amelyek a település fő útvonalai, ahová bekapcsolódnak az utcák, pl: Kígyó, Bólyai, Táncsics stb. utca. Találhatunk még “sor” /pl. Szőlő sor, Vécsey sor, Vasút sor/ elnevezéseket is, mely arra utal, hogy a sornak csak egyik oldalán vannak, a másikon nincsenek - vagy csak alig - házak.
Van egy “tér” is, mégpedig a korábban Fő tér, később Szabadság tér, jelenleg Harruckern tér városunk központjában. Innen indulnak ki a fő közlekedési utak. 
A Katonaszög utca ugyancsak helytelenül szerepel a telefonkönyvben, hiszen az említett “szög” aztán tényleg nem utca...
Felhívjuk az illetékesek figyelmét a telefonkönyvben szereplő elnevezések HELYES írására, helyesbítésére, mert - hiszen tudjuk - a gyerek is olvassa!
T.R.K

Emily Carr és Walthier Eliz
E sorok írója nem olyan régen kapott egy erősen eleki kötődésű személytől (kanadai magyar) egy kis kötetet (Peter Grant: Victoria, A History in Photographs. Vancouver, 1995. 112 p.; Grant. Peter: Victoria, Egy történelem képekben, Vancouver, 1995. 112 p.)
Mint minden helytörténeti kiadvány, ez is sok érdekességet tartalmaz. Még a világ másik részén élők is hitelesen, közérthetően ismerhetik meg ebből Victoria (Kanada, British Columbia) történetét. Számos dolgot kiemelhetnénk ebből a számunkra ismeretlen világból, de most talán Emily Carr (1871-1945) lehet érdekes, hisz írásai jól mutatják be ezt a nyugat-kanadai (viktóriai) tájat. A The Book Of Small (A kicsi könyve), és a Growing Pains (A növekvő fájdalom) szólnak erről. (Az író egyébként hazája egyik legnagyobb írója is, de Magyarországon gyakorlatilag ismeretlen!) Nézzünk néhány részletet az írásaiból:
“A Cow Yard (Fehér udvar) hét kapuja közül az egyik a Pond (Tavacska) térre nyílik. A tó kör alakú és mély volt. A nárciszok és a kankalinok már úgy megnőttek, hogy a partot is elérték, ahol egymást nézték, csaknem megfulladtak. A rózsaszín és a fehér orgonák édes illatozással telítették a levegőt. A madarak fészkeiket készítették.” Vagy pl.: “A liliomokat mindenütt gyakran megöntözték. Az aranyszínű liliomok barna szemekkel bámultak hátra, mert a nyakuk lefelé görbült. Minden virágnak volt öt keresztje, a szirmok a koronájukba értek. Szeretem a pici rezgő ujjak millióit. A levegő friss volt és hazai.” Illetve: “Nemsokára kimentünk a zöldbe, ahol a nap sütött ránk. Leültünk egy virágzó és illatozó vadnarancsbokor tövébe.”
Miért idézzük fel ezeket a sorokat? Talán azért is, mert nagy a hasonlóság az eleki születésű Walthier Eliz (1904-83) költészetével! Álljon itt néhány sor bizonyítékként: (Az 1937-ben megjelent “Azért is tavasz” kötet alapján.)
“ Egy házikót láttam / a kertek aljában, / falu végén, / nagy csendben állt ott / hófehéren, / virágcsoportok közelében. / ” (Ősz volt..) Vagy egy másik: “Minden színes őszi estén, / mikor a levelek mesét sugdosva, / sóhajtva halkan földre esnek, / (Így kezdődik egy mese). De idézhetnénk ezt is: ”Tavasz / Virágok! Fiatal évek! / Édes jó istenem, / de jó hogy élek, / de jó, hogy vagyok, / nem cserélnék és senkivel! / Mert valamit láttam, / a kertek alján / rügyekre pattant / az orgonafán! / (Márciusi ének!)" Illetve ez is: “ A Nap ömlik aranyosan / fényesen, / virágok, ibolyák, nárciszok nyílnak, / virgonc tavaszi szél / hozza az illatot / édesen. / Üde, friss levegő / csókol piros rózsát / arcom közepébe / éhesen. / Tavasz! Tavasz! /” De még lehetne folytatni...
Mit lehetne mondani erről a nagyfokú hasonlóságról?
Válaszolhatnánk egy római bölcsességgel is: Hasonló a hasonlóval könnyen megegyezik, de ezzel is: Aki a virágot szereti...
Mind a két esetben szerencsés életpályáról beszélhetünk, mert mindkettő még életében elismerést vívott ki magának. Mind a két alkotó pozitív életfilozófiát képvisel. A szűkebb haza szeretete is szintén tetten érhető, mint ahogy a természet imádata is. (Emily Carr virágai inkább meseszerűek, szemben Walthier Eliz “valós világával”!) Kortársak voltak, egymástól függetlenül szinte ugyanazt csinálták. Mi is erőt meríthetünk ezekből a szép gondolatokból. A mai elekiek is büszkék lehetnek Walthier Elizre (is)!
Rapajkó Tibor

A kis "Meszes"
Nem tartozom a vehemens állatvédők táborába, de talán csak azért nem, mert szűkebb pátriánkban ezidáig még ilyen nem alakult a sok egyéb civil szervezet között. “Csak” szeretem az állatokat, a növényeket, az öreg, bölcs fákat, apró katicabogarakat, gólyákat, az apró hóvirágokat - egyszóval a környezetemet. Óvom és védem - féltem - is, ha tehetem, de mindenekelőtt - szeretem. A többi önmagától jön, mert ebből következik. Most éppen falu/város/végi csöndességemet vidámítja a nyitnikék csivitelése, de tetszik a verebek örökös, nagyhangú perlekedése is. Nem zavar, ők tudják a dolgukat... Valahol azonban bezavar ebbe az idillbe egy fájdalmas miákolás...
Tetszenek tudni, ő a kis “Meszes”, ami /aki/ valaha egy csodaszép kiscica volt. Tartja úgy a közhiedelem, hogy a “szerencse macska” négy színű, márpedig ő aztán tényleg az: barna, sárga, fehér, szürke és fekete színekben pompázik, tehát - rátett egy lapáttal - őkegyelme öt színű! Ezek szerint semmi meg nem menthette volna attól, hogy az ő ideje végeztével majd valamikor végelgyengülésben adja át kicsi testét és lelkét az örökkévalóságnak. S ha még hozzáadom azt, hogy a macskáknak - állítólag - kilenc életük van, akkor aztán igazán matuzsálemi kort érhetett volna meg. Ennek azonban ma már kevés a valószínűsége, mert valamilyen szerencsétlenség folytán egyszercsak elvesztette a fél farkincáját, ám még így is szemrevaló kandúr lehetett volna a lánycicák körében, ha... Ha az emberi felelőtlenség áldozata nem lett volna! De az lett, mint minden annyi más a környezetünkben.
Vélhetően a kis Meszes ment, mendegélt parányi fényecskékkel a szemében az éjszaka kellős közepén. Talán a korán jött tél-tavaszunk szavára hallgatva szerelmi bódulatában, ám lehet, hogy csak egerészni indult: ki tudja...? Annyi azonban bizonyos, hogy nem vette észre az előtte tátongó, fedetlen meszes gödröt, s hupp!... beleesett! Keservesen igyekezett kiszabadulni, kilábalni az égető mész fogságából, ám szőre, bőre, pici húsa csontig maródott a rátapadó mésztől. Órák telhettek el ebben a számára nyilvánvalóan pokolban, mígnem fájdalmas nyávogását az Emberek meghallották. Páran azonnal langyos vízzel töltött lavórokkal igyekeztek az égető meszet apró lábacskáiról lemosni, ám kevés sikerrel, hiszen az már “kellőképpen” megkötött rajta és elvégezte pusztítását. Egészen az apró csontocskákig...
A kis Meszes fájdalmas nyávogása és az Embereknek az ő megmentésére irányuló igye- kezete alig volt könnyek nélkül elviselhető... Ezután még napo- kig láttuk a környéken kóborolni az egyik lábára állni sem tudó kis Meszest... Kapott azonban enni, inni a környéken lakóktól. 
Mostmár “lábadozik”, a legjobban megégett lábacskájára - fájdalmasan bár, de - már rá tud állni. Futni, egerészni azonban még nem. Ezért néha még hangos miákolással “koldul” enni-innivalót, de a rá is figyelő Emberek valamelyike hamarosan teljesíti kérését. S - tetszenek tudni -, ha azt a meszes gödröt valaki lefödte volna, az én mesém - talán meg sem születet volna...
T.R.K.
Legördült a függöny
A kilencedik forduló mérkőzéseinek lejátszásával befejeződött a 200/2001-es “Vigyikán János” teremlabdarúgó- bajnokság. Mint már előzőleg jeleztük: az ilyen jellegű seregszemlének létjogosultsága van a város - egyébként gyengének minősíthető - szórakoztató palettáján. A bajnokság lebonyolítása jónak minősíthető, még akkor is, ha olykor akadtak is vélt vagy valós hiányosságok. Egy tény nyomatékosítható: tévedhetetlen ember még nem született. Minden esemény megítélése nézőpont kérdése. Ami pedig magát a játékot illeti: a mérkőzések többsége hozta az elvárt színvonalat. És, ha számításba vesszük, hogy közel 120 ember hétről hétre egészségesen szórakozott, néhányan pedig érdeklődéssel figyelték az eseményeket, máris leszögezhető: a teremlabdarugó-bajnokságot az idén is meg kell szervezni. Ezek után nézzük az utóbbi idők eseményeit:
VI. forduló
DSE-Bigi Boy Söröző 2-4, góllövők: Fodor Cs. (2), illetve Sarkadi A. (2), Popucza Gy., Gál A. Fekete Vonat-Kígyó Söröző 2-6, góllövők: Puporka Zs., Botás P., illetve Donnert Cs. (2), Onodi J. (4). Váljel München-Vikingek 10-0, góllövők: Bálint Gy. (2), Tóth A. (5), Kapocsán A. (2), Szabó B. Outline-Művház 0-4, góllövők: Gyulai F. (2), Illyés Zs., Guti L. Bigi Boy-Másnaposak 4-5, góllövők: Nagy R., Popucza M., Krisán Cs. (2), illetve Bloch T., Gémes A. (2), Turóczy A. (2).
VII. forduló
Művház-Másnaposak 10-3, góllövők: Lénárt Zs. (3), Illyés Zs. (3), Lázok J. (2), Gyulai F. és egy öngól, illetve Turóczy A., Bloch T., Nagy I. Váljel München-DSE 6-2, góllövők: Resetár Z. (3), Bálint Gy., Kapocsán A., Tóth A., illetve Mócz M. Ferenczi A. Kígyó Söröző-Outline 8-2, góllövők: Onodi J. (3), Donnert Cs. (4), Donnert B., illetve Kovács K., Kamarás M. Fekete Vonat-Vikingek 2-4, góllövők: Karát J., Szabó M., illetve Mócz Z., Hotya P. (3). Bigi Boy Söröző-Bigi Boy 5-2, góllövők: Popucza Gy. (3), Gál A., dr. Nagy G., illetve Nagy R., Krisán Cs.
VIII. forduló
Fekete Vonat-Bigi Boy Söröző 3-3, góllövők: Szabó M., Hack N. (2), illetve Botás Gy., dr. Nagy G., Popucza Gy. Másnaposak-Kígyó Söröző 4-6, góllövők: Turóczy A., Bloch T., Hurguly J., és egy öngól, illetve Donnert Cs. (2), Donnert B., Onodi J., Bajusz Z., Görög Cs. Művház-Váljel München 1-4, góllövők: Illyés Zs., illetve Tóth A., Bálint Gy. (2), Kohut Z. Bigi Boy-Outline 6-10, góllövők: Nagy R., Mózer Z. (2), Borsi A., Krisán Cs. (2), illetve Kovács K. (6), Kamarás M. (3), Kovács I. Vikingek-DSE 0-3.
IX. forduló
Másnaposak-Vikingek 9-4, góllövők: Turóczy A. (5), Gémes A. (2), Sipos A., Bloch T., illetve Lakatos S. (2), Hotya P., Kapocsán J. Kígyó Söröző-Bigi Boy 5-3, góllövők: Görög Cs. (2), Donnert Cs., Donnert B., Onodi J., illetve Mózer Z., Krisán Cs. (2). DSE-Művház 1-2, góllövők: Pál I., illetve Lázok J., Lénárt Zs. Váljel München-Fekete Vonat 10-3, góllövők: Séllei Gy., Elekes S., Bálint Gy. (6), Tóth A. (2), illetve Karát J., Szabó M., Hack N. Outline-Bigi Boy Söröző 6-7, góllövők: Kovács K. (3), Kovács M. (2), Kovács I., illetve Sarkadi A. (2), Botás Gy., dr. Nagy G. (2), Gyebrovszki F., Popucza Gy.

A bajnokság végső helyezési sorrendje ekképpen fest:
1. Váljel München 9/8/1/0/66-12/25
2. Bigi Boy Söröző 9/7/2/0/47-23/23
3. Művház 9/6/1/2/42-18/19
4. Kígyó Söröző 9/6/0/3/38-28/18
5. Outline 9/4/1/4/48-37/13
6. DSE 9/4/1/4/30-21/13
7. Másnaposak 9/3/0/6/35-63/9
8. Bigi Boy 9/1/2/6/25-48/5
9. Vikingek 9/1/1/7/17-61/4
10. Fekete Vonat 9/0/1/8/17-54/1

A “Vigyikán János” teremlabdarugó-bajnokság legeredményesebb játékosa 21 találattal Kovács Krisztián (Outline) lett, a legjobb Játékosnak Onodi Jánost (Kígyó Söröző), a legjobb kapusnak pedig Pataki Lajost (Művház) választották.
- b -